Справа № 752/5574/26 
Провадження №: 3/752/2477/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер не відомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130,ст. 124 КУпАП, 
встановив: 
ОСОБА_1 19.02.2026 року о 14 годині 15 хвилин за адресою: м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 152В, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, керував транспортним засобом «Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу «DragerAlcotest-7510», результат - 0.26, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 19.02.2026 року о 14 годині 15 хвилин за адресою: м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 152В, керуючи транспортним засобом «Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не врахував безпечної швидкості та стан дорожнього покриття та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.3 та 2.3(б) ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином. 
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №595910 від 19.02.2026 року, схемою місця ДТП, поясненнями та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. 
Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №595926, результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER Alcotest-7510», відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0,26 проміле, поясненнями та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції. Факт того, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено після того, як він двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2026 року, якого останньою було визнано винним за ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 121 КУпАП, та постановою Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2025 року, якого останньою було визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суддя вважає, що у справі зібрано достатньо доказів, що доповнюють один одного, які є повними, безсумнівними та належними, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності притягувався відповідно до постановиСвятошинського районного суду м. Києва від 22.01.2026 року та постанови Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2025 року, однак висновків для себе не зробив і вчинив умисні та грубі адміністративні правопорушення у сфері дорожнього руху, що на думку суду, вказує на підвищену небезпеку такої особи, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкцій, передбачених ч. 3 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Із врахуванням того, що вантажний транспортний засіб не належить ОСОБА_1 застосувати конфіскацію суд не вбачає за можливе.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 36, 283-284 КУпАП, суддя
постановив:
визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення: 
за за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,
за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 (десять) років.
Згідно ст. 36 КУпАП шляхом накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 (десять) років з конфіскацією транспортного засобу, який належить йому на праві власності. 
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Г.В. Бондаренко