Справа № 334/7902/25
Провадження № 2-др/347/4/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
додаткове
13 березня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої – судді Кіцули Ю.С.,
за участю:
секретаря Сумарука І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача адвоката Варфоломєєвої Ольги Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
в с т а н о в и в :
Стислий виклад доводів заявника та заперечень сторін.
06.03.2026 року представник позивача адвокат Варфоломєєва О.Є. в системі Електронний суд подала заяву про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі.
Заява обґрунтована тим, що02 березня 2026 року Косівським районним судом Івано-Франківської області розглянуто цивільну справу №334/7902/25 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Разом з тим судом не було вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи. Представником позивача при заявлені позову та при виступі в судовому засіданні було заявлено, що у відповідності до вимог до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази витрат на правничу допомогу адвоката та можливих інших витрат,пов`язаних із розглядом справи, окрім доданих до позову (судовий збір), будутьподані протягом п`яти днів після ухвалення у справі судового рішення.
У зв?язку із наведеним просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, якіскладаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 22602,18 гривень.
Згідно з нормами ч.3 ст.270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши подану заяву, дослідивши додані до неї матеріали, оцінивши в сукупності надані докази, суд доходить наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно копії Договору про надання правової допомоги від 10 вересня2025 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 та адвокат Варфоломєєва О.Є. уклали вказаний договір з додатками, за яким адвокат надає правову допомогу щодо здійснення захисту представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (п.1 Договору).
Згідно копії Додатка 1 до договору про надання правової допомоги від 10 вересня 2025 року, сторонами визначено обсяг правової допомоги та їх вартість, загальна сума яких складає 13800 грн., а саме:
- ознайомлення з документами наданими клієнтом щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту його прав – становить 2800 грн. за 4 год. (1 год. – 700 грн.);
- підготовка та подання до суду позовної заяви – складає 10 000 грн. за 5 год. (1 год. – 2000 грн.);
- підготовка копій необхідних документів, які додаються до позовної заяви – складає 500 грн. за 1 год. (1 год. – 500 грн.);
- супровід в судових засіданнях – 1000 грн. за 2 год. (500 грн. – 1 год.).
Згідно копії Додаткової угоди №1 від 03.03.2026 року укладеної між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Варфоломєєвою О.Є., сторонами договору уточнено обсяг наданої правничої допомоги, згідно якого: загальна сума гонорару за надання правничої допомоги становить 14800 грн. (обсяг і види послуг ті ж самі, що і у Додатку №1 до договору, однак додалось ще 2 год. участі адвоката у судових засіданнях у сумі 1000 грн.), витрати на проїзд і проживання становлять 7802,18 грн., а всього такі витрати становлять 22602,18 грн.
Відповідно до копії Акта приймання-передачі наданих послуг від 03 березня 2026 року, загальна вартість наданої позивачу ОСОБА_1 правничої допомоги складає 22602,18 грн., в яку входить: 
1) 14800 грн. – гонорар за надані юридичні послуги (ознайомлення з матеріалами та аналіз правової позиції – 2800 грн., підготовка та подання позовної заяви – 10 000 грн., підготовка копій документів – 500 грн., участь у 4-х судових засіданнях – 2000 грн.);
2) 7802,18 грн. – відшкодування витрат на проїзд і проживання (залізничні квитки (2 поїздки) – 2883,68 грн., автотранспорт – 918,50 грн., проживання 4000 грн.). 
Згідно копій квитанцій і фіскальних чеків встановлено вартість заявлених до відшкодування витрат на проїзд і проживання.
Зміст правовідносин.
Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у сторони позивачаправа на відшкодування судових витрат пов?язаних з розглядом справи.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання щодо витрат на правову допомогу.
Судом встановлено, що 10 вересня 2025 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Варфоломєєвою О.Є. було укладено договір про надання правничої допомогидля здійснення захисту представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
І згідно Додаткової угоди №1 від 03.03.2026 року до Договору про надання правової допомоги від 10.09.2025 року та Акта приймання-передачі наданих послуг від 03.03.2026 року, адвокат надав позивачу ОСОБА_3 послуги правничої допомоги на загальну суму 22602,18 грн., в яку входять:
1) 14800 грн. – гонорар за надані юридичні послуги (ознайомлення з матеріалами та аналіз правової позиції – 2800 грн., підготовка та подання позовної заяви – 10 000 грн., підготовка копій документів – 500 грн., участь у 4-х судових засіданнях – 2000 грн.);
2) 7802,18 грн. – відшкодування витрат на проїзд і проживання (залізничні квитки (2 поїздки) – 2883,68 грн., автотранспорт – 918,50 грн., проживання 4000 грн.). 
Згідно копії квитанції від 05.03.2026 року позивач ОСОБА_1 здійснив оплату послуг адвоката у розмірі 22602,20 грн.
Проте, дослідивши матеріали справи та надані адвокатом письмові докази щодо понесених стороною позивача судових витрат, суд встановив наступне.
Так, згідно матеріалів справи судом встановлено здійснення адвокатом представництва відповідача в суді лише у двох судових засіданнях, а саме: 18.02.2026 року ( в залі суду) та 02.03.2026 року (у режимі відеоконференції), що підтверджується протоколами судових засідань, вартість яких в сукупності складатиме 1000 грн. 
При цьому, судове засідання призначене на 20.11.2025 року не відбулось у зв?язку із клопотанням відповідача про відкладення, а судове засідання 13.01.2026 року, для участі в якому представник позивача прибула до суду, було відкладено у зв?язку із виникненням технічних проблем, що призвело до неможливості технічної фіксації судового засідання та підтверджується копією акта від 13.01.2026 року (а.с.105).
Отже, загальні витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката становлять 14300 грн. (2800+10000 грн.+500 грн.+1000 грн.).
Щодо заявлених до стягнення витрат понесених адвокатом на проїзд і проживання у сумі 7802,18 грн., то такі підлягають частковому відшкодуванню з огляду на наступне. 
Так, згідно копій посадкових документів для проїзду виданих АТ «Укрзалізниця» від 11.01.2026 року (718,39 грн.), 14.01.2026 року (607,77 грн.), 15.02.2026 року (845,63 грн.) та 18.02.2026 року (711,89 грн.), – підтверджено витрати адвоката на проїзд поїздом на загальну суму 2883,68 грн.
Згідно копій фіскальних чеків виданих у касах автостанцій від 12.01.2026 року (88 грн.), 14.01.2026 року (79 грн.), 16.02.2026 року (88 грн.), 18.02.2026 року (80,50 грн.), 19.02.2026 року (210 грн.) – підтверджено витрати адвоката на проїзд автобусом на загальну суму 545,50 грн.
Однак, витрати на суму 1435,06 грн. згідно копії квитанції автозаправного комплексу від 14.02.2026 року, здійснені на ім?я покупця ОСОБА_4 , а також витрати на загальну суму у розмірі 4000 грн. здійснені згідно платіжних інструкцій на ім?я ОСОБА_5 , не підтверджують на які саме послуги були здійснені вказані витрати, оскільки не надано належних доказів того, що вказані особи є фізичними особами-підприємцями та здійснюють надання відповідних робіт і послуг. А отже, такі витрати на загальну суму 5435,06 грн. належним чином не підтверджені і стягненню не підлягають.
Таким чином, підлягають відшкодуванню витрати адвоката на проїзд на загальну суму 3429,18 грн.
Отже, з урахуванням вищенаведеного,суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 17728,18 грн. (14300 грн.+3428,18 грн.).
Отже враховуючи вище викладене, та керуючись ст. ст. 133, 138, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Заяву представника позивача адвоката Варфоломєєвої Ольги Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов?язаних з розглядом справи в суді – у розмірі 17728,18 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 13 березня 2026 року.

Суддя          Ю.С. Кіцула