Справа № 953/11283/25
н/п 2/953/630/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 квітня 2026 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря – Бірукової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 616RI5S210460001 від 15.02.2021 у розмірі 683 652,83 грн, а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.02.2021 ОСОБА_1 (далі – Позичальник, Відповідач) уклав з Акціонерним товариством «ПРАВЕКСБАНК» (далі – Банк, Позивач) Кредитний договір № 616RI5S210460001 (далі - Кредитний договір). 
Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується випискою банку.
Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість, згідно Розрахунку заборгованості становить 683652,83 грн., яка складається з: 663298,16 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 20354,67 грн. - заборгованість за відсотками.
Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, ч.2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду.
23 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Шевченко Д.С. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату, внести її дані РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 953/11283/25, перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до суду в паперовому вигляді, надати доступ до електронної справи № 953/11283/25 для подальшого ознайомлення з матеріалами.
Згідно довідки про доставку електронного документу, копію позовної заяви з додатками було надіслано одержувачу ОСОБА_2 до її електронного кабінету, документ доставлено до електронного кабінету 24.12.2025 02:44:34.
Крім того, копію ухвали про відкриття провадження від 28.10.2025 було надіслано одержувачу ОСОБА_2 до її електронного кабінету, документ доставлено до електронного кабінету 24.12.2025 02:50:04.
У судовому засіданні 10 березня 2026 року представник відповідача Шевченко Д.С. зазначила, що не визнають позовні вимоги та заперечують проти задоволення позову. Зазначила, що через труднощі у контактуванні з представником позивача, вони позбавлені можливості надати виписку про актуальний стан заборгованості. Просила надати час для підготовки актуального розміру заборгованості, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено до 25 березня 2026 року.
Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.
Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.
Станом на 25.03.2026 до суду від сторін по справі не надходило інших заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань, письмових пояснень, заяв чи клопотань.
У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Приймаючи вищевикладене, не подання сторонами по справі в межах визначених в ухвалі суду від 28.10.2025 інших заяв по суті справи, приймаючи строки для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, судом ухвалено здійснити розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. 25 березня 2026 року через канцелярію суду від представника відповідача Шевченко Д.С. надійшла заява про розгляд справи без її участі, просила під ачс ухвалення рішення врахувати актуальну заборгованість за кредитом.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справед ливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 15.02.2021 між АТ «ПРАВЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 616RI5S210460001, який власноруч підписаний відповідачем (а.с.10-18).
Пунктами 1, 2, 3, 4 Особливої частини договору сторони погодили, що сума кредиту становить 838 698,58 грн, мета кредиту – на погашення кредитної заборгованості в АТ «КРЕДОБАНК» за кредитним договором № іро15639 від 12.05.2020 року; строк кредитування з 15.02.2021 до 14.02.2041 (дата повернення кредиту), процентна ставка з 15.02.2021 до 14.02.2026 фіксована 9,49%, у разі настання відкладальної обставини передбаченої у п. 1.8 загальної частини договору 12,49%; процентна ставка з 15.02.2026 до 14.02.2041 змінювана, розмір змінюваної процентної ставки розраховується, виходячи з наступної формули: маржа + індекс, визначення яких наведено у п. 4 особливої частини Договору, ставка підлягає перегляду щорічно.
Пунктом 5 Особливої частини Договору визначено порядок надання та повернення кредиту, зокрема, видача Кредиту та повернення Кредиту (у тому числі основної суми боргу, нарахованих процентів за користування Кредитом, комісій та інших платежів) здійснюється, шляхом перерахування (видача Кредиту)/внесення (повернення Кредиту) грошових коштів на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.1.2 Загальної частини Договору за користування грошовими коштами встановлюється процентна ставка, тип і розмір якої наведено у п.4 Особливої частини Договору.
Відповідно до п.1.3 Загальної частини Договору строк користування Кредитом відраховується з моменту перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, зазначений у п. 5 особливої частини Договору.
Відповідно до п.1.3 Загальної частини Договору позичальник зобов`язаний використовувати кредит виключно на цілі, передбачені даним Договором.
Відповідно до п.4.1 Договору видача кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, зазначений у п.5 Особливої частини Договору, після виконання Позичальником усіх умов, визначених в п.2.1 Договору.
Пунктами 4.2, 4.3 Договору визначено, що Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом щомісяця в строки, вказані в п.3.1 Особливої частини Договору, шляхом внесення грошових коштів, вказаних в колонці «Погашення основної суми кредиту» Графіку платежів за Договором, що вказаний в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №1 до даного Договору), а також в дату повернення Кредиту, зазначену в п. 3 Особливої частини Договору, на поточний рахунок Позичальника, зазначений в п.5 Особливої частини Договору, та доручає Банку здійснювати договірне списання відповідної суми грошових коштів, вказаних в колонці «Погашення основної суми кредиту» Графіку платежів за Договором, що вказаний в Таблиці обчислення загальної вартості Кредиту (Додаток №1 до даного Договору), з зазначеного поточного рахунку Позичальника в рахунок погашення заборгованості за Кредитом (здійснювати договірне списання).
Проценти за користування кредитом підлягають сплаті Позичальником щомісяця в строки, вказані в п. 3.1. Особливої частини Договору, за час фактичного користування грошовими коштами протягом процентного періоду, зазначеного в п. 4.1. Особливої частини Договору, а також на дату повернення Кредиту, зазначену в п. 3 Особливої частини Договору, шляхом внесення суми грошових коштів на поточний рахунок Позичальника, зазначений у п. 5 Особливої частини Договору, та списання Банком відповідної суми грошових коштів з зазначеного поточного рахунку Позичальника в рахунок погашення процентів за користування Кредитом (договірне списання).
Відповідно до п.4.5 Договору, з метою своєчасного погашення заборгованості за Кредитом, процентами за комісією Позичальник зобов`язаний забезпечити у строки, вказані в п.п. 4.2., 4.3., 4.13., а також на дату повернення Кредиту, зазначену в п. 3 ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ Договору, наявність на своєму поточному рахунку, зазначеному в п. 5 ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ Договору, грошових коштів в розмірі, достатньому для погашення заборгованості за Кредитом, процентами, комісіями та іншими платежами.
Відповідно до п.4.6 Договору, в разі невиконання Позичальником умов п. 4.5. Договору, Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за цим Договором, що тягне за собою наслідки передбачені п.п. 7.1.6. цього Договору.
Відповідно до п. п. 4.11 загальної частини Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, протягом Процентного періоду зазначеного в п. п. 4.1 особливої частини. Нарахування процентів здійснюється із застосуванням методу «факт/факт» (фактична кількість днів у процентному періоді та фактична кількість днів у році).
Відповідно до п. п. 4.12 загальної частини Кредитного договору, датою фактичного погашення Кредиту є день виконання Позичальником в повному обсязі боргових зобов`язань за даним Договором, включаючи, але не обмежуючись, повернення Кредиту, процентів за його користування, можливої пені, комісій, інших платежів, передбачених даним Договором.
Відповідно до п. п. 6.1.1. загальної частини Кредитного договору, позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих процентів та інших платежів у валюті кредиту
Згідно п.п.6.1.2 загальної частини договору позичальник зобов`язується при настанні подій, зазначених у п.9.1 Договору, достроково, у межах строків передбачених чинним законодавством, погасити заборгованість за кредитом і процентами у повному обсязі, а також сплатити пеню..
Згідно п.п.7.1.3 загальної частини договору, при настанні подій, зазначених у пп.9.1. даного Договору, достроково стягнути заборгованість у повному обсязі шляхом звернення стягнення на грошові кошти та/або майно, що належать Позичальнику.
Відповідно до п. 9.1 загальної частини Кредитного договору, Банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за Кредитом у повному обсязі, включаючи сплату суми боргу за Кредитом, що залишилась, належних процентів, пені та інших платежів та відшкодування завданих Банку збитків у разі настання будь-якої з подій зазначених в цьому пункті Договору, які Сторони домовились вважати суттєвим порушенням умов цього договору, в тому числі, відповідно до п.п. 9.1.1, у разі невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому Договору, у тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань (з затриманням строків платежів, які встановлені п.п. 4.2., 4.3., даного Договору більше, ніж на один календарний місяць.
Відповідачем ОСОБА_1 15 лютого 2021 року підписано також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для позичальника (споживача) та реальної річної процентної ставки за кредитом, в тому числі Графік платежів за кредитом, які є Додатком 1 до договору № 616RI5S210460001 від 15.02.2021, а якому визначено: строк кредитування: 240 місяців, дата отримання кредиту: 15.02.2021 року; дата погашення кредиту: 14.02.2041 року, дату щомісячного платежу, залишок основного боргу для нарахування відсотків, орієнтовна сума платежу за розрахунковий період, в тому числі, погашення основної суми кредиту та орієнтовну суму відсотків. Крім того, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту.
Судом встановлено, що позивач АТ «ПРАВЕКС БАНК» взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти на умовах, передбачених Договором, в той час як відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків, виконав не в повному обсязі, та згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 616RI5S210460001 від 15.02.2021, наданим позивачем, загальна сума боргу станом на 16 вересня 2025 року за період з 15.02.2021 року по 15.09.2025 року становить 683 652,83 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 663 298,16 грн та заборгованість за відсотками в розмірі 20 354,67 грн. 
При цьому, залишок заборгованості за зазначеним договором та правильність її розрахунків відповідачем не спростовані.
Посилання представника відповідача про врахування актуальної заборгованості не підтверджені жодним доказом.
Позивачем AT «ПРАВЕКС БАНК» до позовної заяви надано виписку за особовим рахунком Клієнта ОСОБА_1 , за особовим рахунком НОМЕР_2 UAN (IBAN) за період з 15.02.2021 по 16.09.2025 за договором № 616RI5S210460001, якою підтверджується як факт зарахування коштів в розмірі 838 698,58 грн. з призначенням платежу: надання кредиту згідно договору № 616RI5S210460001 від 15.02.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , так і часткове здійснення відповідачем ОСОБА_1 за умовами договору платежів на погашення позикової заборгованості за зазначеним кредитним договором.
18.09.2025 року АТ «Правекс Банк» за вих. №18/09-2025 від 17.09.2025 року надіслало ОСОБА_1 досудову вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № 616RI5S210460001 від 15.02.2021 року, яка станом на 16.09.2025 року становить 683652,83 грн., та просило повернути заборгованість протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги.
Вирішуючи даний спір суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, як це закріплено вимогами ст. 525 ЦК України.
Відповідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі статтею 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки
У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).
Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України).
При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій
Відповідачем та його представником не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Згідно з платіжною інструкцією № 16980 від 21 жовтня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8203,83 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 8203,83 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 279, 263-265, 280-284 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1  на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРАВЕКС БАНК» суму заборгованості за кредитним договором № 616RI5S210460001 від 15.02.2021 року у розмірі 683 652 (шістсот вісімдесят три тисячі шістсот п`ятдесят дві) гривні 83 копійки.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПРАВЕКС БАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 8203 (вісім тисяч двісті три) гривні 83 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. 

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРАВЕКС БАНК», код ЄДРПОУ: 14360920, місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 9/2.
Відповідачі: ОСОБА_1  - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 06.04.2026.

СУДДЯ: Т.В. Юрлагіна