МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/982/26 
Провадження № 2-а/210/29/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
22 квітня 2026 року    
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючої судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Комбарової Д.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов адвоката Новака Артура Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
26.10.2025 поліцейським Луценко П.М. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 6018211, яка станом на день подачі позову, - перебуває на примусовому виконанні Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лебідь О.В. (номер ВП 79748548). Прийняту постанову серії ЕНА № 6018211 позивач ОСОБА_1 вважає протиправною, а тому звернувся до суду за захистом своїм прав. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що 11.02.2026 року ним подано дисциплінарну скаргу за фактом умисного порушення службової дисципліни, яка виразилась в нехтуванні вимог Закону, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Більш того, про прийняту постанову, позивач дізнався самостійно 11.02.2026 шляхом аналізу веб-сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» і після цього вжив необхідних заходів для захисту свого права.
На думку позивача, були порушені процесуальні процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення з наступних підстав.
10.10.2025 приблизно о 12:00 год. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 13, позивач ОСОБА_1 був зупинений інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценко П.М. за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, зафіксованого за допомогою приладу TruCAM. 10.10.2025 поліцейським Луценко П.М. прийнято рішення про відкладення розгляду справи на іншу дату. 17.10.2025 в ході підготовки до розгляду справи позивач заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі з приладом TruCAM. Відповідач надав для ознайомлення свій службовий планшет, на якому зафіксовано роботу приладу TruCAM. Позивач вважає, що поліцейський Луценко П.М. умисно штучно створив перешкоди та обмежив право позивача на ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі з речовим доказом — приладом TruCAM. Розгляд справи відбувався 10.10.2025 року, 17.10.2025 року, 26.10.2025 року. ОСОБА_1 зазначає, що постанова від 26.10.2025 року була винесена поліцейським за його відсутності та не надсилалась засобами поштового зв`язку на його адресу. Крім того, позивач не погоджується стосовно суті прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень та зазначає, що під час вимірювання поліцейським швидкості ТЗ, лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCAM не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції, що таким чином не дає змоги використовувати працівником поліції вимірювач швидкості ТЗ у такому режимі та не може вважатися технічним засобом, що здійснює вимірювання швидкості, результати якого можуть розглядатися судом як доказ у справі.
Враховуючи вищезазначене ОСОБА_1 просить суд поновити строк на оскарження постанови. Визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до відповідальності серії ЕНА № 6018211 від 26.10.2025, винесену патрульним поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценко П.М. Справу про адміністративне правопорушення — закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на свою користь суму сплаченого судового збору в розмірі 665, 60 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000, 00 грн.
Аргументи учасників
09 березня 2026 року відповідач направив до суду клопотання, в якому просив продовжити процесуальний строк для надання відзиву, оскільки ухвала суду була доставлена в електронний кабінет 21.02.2026 року у вихідний день та 23.02.2026 року отримана. Позивач не направив стороні по справі копію позовної заяви з додатками, яка була подана до суду. Також, враховуючи постійні відключення електроенергії, сторона відповідача не мала можливості раніше звернутися з даним клопотанням до суду.
11 березня 2026 року відповідач направив відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що позовні вимоги позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. Щодо задоволення клопотання позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду відповідач просить відмовити, оскільки позивач, знаючи про винесення оспорюваної постанови, не вжив жодних розумних заходів щодо ознайомлення з її змістом та отримання її копії, добросовісно направленої органом поліції засобами поштового зв`язку за адресою проживання ОСОБА_1 . При цьому останнім, не доведено наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали йому звернутися до суду з відповідним позовом у встановлений законом строк, а відтак причини пропуску такого строку не є поважними.
Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення відповідач зазначає, що під час несення служби в м. Кривий Ріг по вул. Січеславська,13, 10.10.2025 року за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Mersedes Benz SPRINTER з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 (сімдесят чотири) км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 (двадцять чотири) км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Перед початком розгляду справи гр. ОСОБА_1 заявив клопотання про перенесення розгляду справи так, як він не згодний з адміністративним правопорушенням та бажає скористатися правовою допомогою, дане клопотання було задоволено, розгляд справи перенесено на 17.10.2025 року. 17.10.2025 року на 10 год. 00 хв. позивач з`явився на місце розгляду справи без свого представника та повідомив, що у адвоката не виходить прибути на місце розгляду справи. Під час розгляду справи гр. ОСОБА_1 повідомив, що йому не подобається що з відео доказом його було ознайомлено зі службового планшету, а не з приладу TRUCAM та подав клопотання про перенесення розгляду справи, клопотання було задоволено та поліцейським попереджено про те, що у разі якщо гр. ОСОБА_1 не з`явиться без поважних причин на призначену дату, а саме на 26.10.2025 на 10 год. 00 хв. справа буде розглянута без його присутності так як в діях останнього, інспектор вбачав затягування часу з боку позивача для можливості таким чином уникнути адміністративну відповідальність. 26.10.2025 оспорювану постанову винесено без участі гр. ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином та не надав жодного клопотання про перенесення розгляду справи, а лише 25.10.2025 о 19 год. 54 хв. інспектору відправив повідомлення в мобільний застосунок про те, що на розгляд справи призначену на 26.10.2025 на 10 год. 00 хв. він не з`явиться, інспектор зазначив, що для винесення постанови йому необхідна адреса позивача та повідомив, що постанова надійде до «ДІЇ» та поштою, попросив надати поштову адресу куди відправляти її.Враховуючи те, що останній на розгляд справи не з`явився жодного клопотання не надсилав 27.10.2025 копію оспорюваної постанови направлено Позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом у поштовому відправленні.
Щодо поданої позивачем скарги за фактом умисного порушення службової дисципліни, яка виразилась в нехтуванні вимог Закону, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до відповідальності, відповідач повідомляє наступне. Скарга позивача, яка надійшла до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції через систему електронного документообігу Міністерства внутрішніх справ України та клопотання, яке надійшло до ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, щодо можливих неправомірних дій окремих працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, були уважно розглянуті. За результатами розгляду гр. ОСОБА_1 було повідомлено наступну інформацію, а саме, що на підставі відомостей, викладених у скарзі та клопотанні, було проведено перевірку, за результатом якої в діях окремих працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП ознак дисциплінарного проступку не встановлено, а отже підстави для проведення службового розслідування, визначені Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, наразі, відсутні.
Також, відповідач не погоджується, з твердженням Позивача щодо скасування постанови, посилаючись на ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», що прилад не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно встановленим. Вказаною нормою не встановлено обмежень щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam в ручному режимі. Таким чином, використання приладу TruCam у ручному режимі не суперечить вимогам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», а отже доводи Позивача є безпідставними. При цьому, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.
Крім того, відповідач, не погоджується з вимогою позивача щодо стягнення на його користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Оскільки на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача до матеріалів справи додано: ордер на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво; акт наданих правничих послуг до договору про надання правничої допомоги від 25.11.2025 року; квитанцію №1 від 11.02.2026 про сплату коштів у розмірі 5 000 гривень, але договір про надання правничої допомоги від 01.06.2024 року, укладений між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Приват юрист» в матеріалах справи відсутній. Відповідач зазначає, що предметом розгляду справи є оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яким на позивача накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., а тому заявлений позивачем до відшкодування розмір витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., що більш ніж в 14 разів перевищує розмір накладеного на позивача оскаржуваною постановою адміністративного стягнення у вигляді штрафу є явно неспівмірним до предмету спору. Отже, враховуючи зазначене відповідач просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу в сумі яку обґрунтовує позивач. 
Таким чином, зважаючи на викладене, вважає, що постанова серії
ЕНА №6018211 від 26.10.2025 у справі про адміністративне правопорушення є
обґрунтованою та законною.
16 березня 2026 року від позивача до суду скеровано відповідь на відзив. В якому зазначено, що матеріали справи не містять доказів направлення постанови в належний спосіб, а також доказів отримання (доведення до відома) позивачем такої постанови. Більш того, відсутні докази того, що відповідач направив на адресу позивача саме оскаржувану постанову. В матеріалах справи відсутні відомості або докази (опис цінного листа, корінці або квитанції уповноваженого суб`єкта поштового зв`язку про прийняття відповідного поштового відправлення, тощо), щодо направлення поліцейським оскаржуваної постанови через уповноважений орган поштового зв`язку. Також, позивач вважає, що факт вчинення ним правопорушення не знайшов свого підтвердження при розгляді справи, оскільки у матеріалах справи такі підтвердження відсутні, позаяк відсутня сама постанова про притягнення позивача до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України. Крім того, суб`єктом владних повноважень не надано до суду як оскаржуваної постанови так і відомостей з приладу TruCam на якому мало бути зафіксовано
правопорушення.
Керуючись наведеним, позивач вважає, що постанова про
притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності серії ЕНА № 6018211 від
26.10.2025, винесена патрульним поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий
Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценко П.М. є протиправною, підлягає
скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.
24 березня 2026 року відповідач до суду подав заперечення (на відповідь на відзив) та зазначив, що на адресу позивача у встановлений законодавством строк було надіслано копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку 27.10.2025 рекомендованим листом у поштовому відправленні R067026343469. Також, з наданих до відзиву на позовну заяву фотокопій повідомлень в застосунку WhatsApp можливо встановити, що 26.10.2025 оспорювану постанову винесено без участі гр. ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином та не надав жодного клопотання про перенесення розгляду справи. Також відповідач зазначає, що предмет позову полягає саме в скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6018211 від 26.10.2025.Підставою подачі позову позивачем вказано, що постанова є протиправною. Однак позивачем до позову не було долучено копії оскаржуваної постанови. Позивачем до матеріалів справи долучена лише копія постанови про відкриття виконавчого провадження, яка не містить будь-якої інформації щодо вчиненого правопорушення, окрім серії, номеру та дати винесення постанови.Таким чином, саме на Позивача покладається обов`язок долучити до позовної заяви оскаржувану постанову.
Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 10.10.2025 року приблизно о 12:00 год. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Січеславська, буд. 13, інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценко П.М. був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 Mersedes Benz SPRINTER з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 74 (сімдесят чотири) км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 (двадцять чотири) км/год. Факт перевищення швидкості було зафіксованого за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM.
10.10.2025 поліцейським Луценко П.М. відкладено розгляд справи на 17.10.2025 року.
Згідно наданих позивачем відеоматеріалів, встановлено, що 17.10.2025 року ОСОБА_1 з`явився на місце розгляду справи без свого представника та повідомив працівникам поліції, що має клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки в даний час його захисних не може з`явитися для розгляду справи, адже зайнятий у розгляді інших справ. Крім того, Панасенко А.О. подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі з приладом TruCAM.
Інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценком П.М. було задоволено клопотання ОСОБА_1 та надано останньому для ознайомлення свій службовий планшет, на якому зафіксовано роботу приладу TruCAM.
Під час ознайомлення гр. ОСОБА_1 зазначив, що йому не подобається що з відео доказом його було ознайомлено зі службового планшету, а не з самого приладу TruCAM.
Також, Інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценком П.М. було задоволено клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та призначено наступну дату на 26.10.2025 року на 10 год. 00 хв.. При цьому, останнього було попереджено про те, що у разі неявки на розгляд справи без поважних причин на призначену дату, справа буде розглянута без його присутності. 
В матеріалах справи маються фотокартки, які долучені до відзиву. Згідно яких відповідач зазначає, що позивач 25.10.2025 року о 19 год. 54 хв. інспектору відправив повідомлення в мобільний застосунок про те, що на розгляд справи призначеної на 26.10.2025 на 10 год. 00 хв. він не з`явиться, інспектор зазначив, що для винесення постанови йому необхідна адреса позивача та повідомив, що постанова надійде до «ДІЇ» та поштою, попросив надати поштову адресу куди відправляти її.
26.10.2025 року Інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценком П.М. винесено постанову серії ЕНА №6018211 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., без участі останнього.
Відповідачем долучено свідоцтво Всеукраїнського державно науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів ДП «Укрметртесттандарт» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №22-01/32639 від 26 листопада 2024 року, яке чинне до 26 листопада 2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, а також докази зі сторони відповідача, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.
Щодо клопотання про поновлення строку
Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вказує позивач про наявність постанови він дізнався самостійно 11.02.2026 року шляхом аналізу веб-сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» і після цього вжив необхідних заходів для захисту свого права.Просив поновити строк звернення до суду з позовом, оскільки пропущено з поважних причин.
Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
З огляду на викладене, керуючись принципом верховенства права, суд при вирішенні питання про дотримання позивачем строку звернення до суду усі сумніви щодо початку перебігу такого строку трактує на користь позивача та доходить висновку, що пропущений строк підлягає поновленню.
Щодо клопотання про витребування доказів
24 березня 2026 року позивач звернувся з клопотання про витребування доказів, а саме просив витребувати з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, завірену належним чином копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6018211 від 26.10.2025, винесена патрульним поліцейським Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценко П.М..
07 квітня 2026 року відповідач подав до суду заперечення на клопотання про витребування доказів та зазначив, що матеріали справи не містять жодного доказу, який підтверджує, що позивач вживав заходи для отримання копії постанови. Також, відповідач зазначив, що у відкритому доступі не має можливості отримати саму копію постанови про відкриття виконавчого провадження, її отримання можливе лише під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження або на сайті за допомогою ідентифікатора доступу. Враховуючи, що оскаржувана постанова є виконавчим документом та міститься в матеріалах виконавчого провадження, відповідач вважає, що ні що не заважало позивачу долучити до позовної заяви копію постанови. 
Згідно із частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до частин першої, другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідного суб`єкта владних повноважень.
Частиною першою статті 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно ч.2 ст.80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Отже, суд зазначає, що відповідно до приписів ч.2 ст.80 КАС України позивач зобов`язаний був надати докази на підтвердження вжиття заходів для отримання доказів самостійно. При цьому, ОСОБА_1 не наведено належних та достатніх доказів щодо неможливості самостійного отримання постанови, зокрема не надано доказів звернення до відповідача з метою отримання її копії, або доказів відмови у її наданні. Крім того, позивачем в клопотанні не доведено, що витребування копії постанови, як доказ має істотне значення для вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач обізнані про існування постанови про накладення адміністративного стягнення, що підтверджуються наявними у справі поясненнями сторін.
Крім того, враховуючи, що кожен з учасників справи обізнаний про зміст постанови, суд приходить до висновку про відсутність підстав для витребування вказаного документа, а тому клопотання позивача не підлягає задоволенню.
Мотиви суду та застосовані норми права
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Згідно із пункту 1.1 ПДР України ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (пункт 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306).
Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Положеннями ч.1 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч.1 ст.122 КУпАП.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначає випадки, у разі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них також відносяться, якщо водій порушив ПДР.
Як вбачається з відеозапису, що долучено позивачем до позовної заяви, Інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Луценком П.М. було надано ОСОБА_1 для ознайомлення свій службовий планшет, на якому міститься відео із лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів приладом TruCam, та чітко зафіксовано рух транспортного засобу Mersedes Benz SPRINTER, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з наведенням прицілу приладу вимірювання саме на вищевказаний автомобіль, який рухається зі швидкістю 74 км/год..
Позивач вказану обставину не заперечує та не спростовує факт, що саме він керував вказаним вище транспортним засобом та при цьому перевищив встановлене обмеженням швидкості руху в населеному пункту на 24 км/год., після чого транспортний засіб був зупинений працівниками поліції.
Також, матеріали справи свідчать, що факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam, 
Щодо доводів позивача про те, що відповідачем застосовано прилад TruCam в інший спосіб, ніж визначений статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію», суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 1, 2 статті 8 Закону України «Про метрологію» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.
Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про метрологію» результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.
Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.
Можливість використання виробу вимірювача швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM ІІ №ТС008356, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю в матеріалах справи свідоцтва Всеукраїнського державно науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів ДП «Укрметртесттандарт» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №22-01/32639 від 26 листопада 2024 року, яке чинне до 26 листопада 2025 року. 
Згідно із Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/32639 від 26 листопада 2024 року лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ №ТС008356, яким було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості – від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год; +- 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.
При цьому слід зазначити, що TruCAM - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 до 1200 м.
Зважаючи на викладене, судом встановлено, що фіксація вчиненого позивачем правопорушення відбулася у строки дії вказаного Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/32639 від 26 листопада 2024 року, лазерним приладом TruCAM ІІ LTI 20/20 №ТС008356, який відповідає технічним характеристикам та зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів.
Можливість використання приладу TruCAM ІІ LTI 20/20 №ТС008356 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу та інструкцією з експлуатації.
Також, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - TruCAM ІІ LTI 20/20 №ТС008356, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, вказаною нормою не встановлено обмежень щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam в ручному режимі.
Також, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання.
Лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.
Отже, можливість використання приладу TruCAM ІІ LTI 20/20 №ТС008356 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).
Вищевикладене спростовує доводи позивача про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі.
Щодо доводів позивача стосовно процесуальних порушень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що 10.10.2025 року був зупинений транспортний засіб Mersedes Benz SPRINTER, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.
Також, встановлено, що розгляд справи відбувався 10.10.2026 року, 17.10.2025 року та 26.10.2025 року.
Судом досліджено відеозапис, що долучено до позовної заяви на якому зафіксовано момент спілкування позивача з інспектором поліції та встановлено, що ОСОБА_1 з`явився на місце розгляду справи 17.10.2026 року. При цьому, справа не була розглянута та відкладено розгляд на іншу дату за клопотанням позивача, оскільки не з`явився захисник. На відео також зафіксовано, що інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП було роз`яснено позивачу, що у разі неявки його на розгляд справи на 26.10.2025 року, справа буде розглянута без нього. 
Посилання позивача на те, що він не був повідомлений про прийняту постанову, суд вважає безпідставними, так як на відеозаписі чітко видно, що позивачу було роз`яснено коли саме буде відбуватися розгляд справи та у разі його неявки на місце розгляду справи, буде прийнято рішення у його відсутність.
Крім того, суд не бере до уваги як докази надані стороною відповідача фотокартки, згідно яких відповідач зазначає, що позивач 25.10.2025 року о 19 год. 54 хв. інспектору відправив повідомлення в мобільний застосунок про те, що на розгляд справи призначеної на 26.10.2025 на 10 год. 00 хв., оскільки з доданих фотокарток неможливо встановити та ідентифікувати осіб які ведуть дану переписку.
При цьому, встановивши, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувалося тричі, а саме: 10.10.2026 року, 17.10.2025 року та 26.10.2025 року, тобто, інспектором патрульної поліції в повному обсязі було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом установлено, що, приймаючи оскаржуваному постанову інспектор поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений нормами Закону України «Про Національну поліцію» та КУпАП, неупереджено, розсудливо, з урахуванням усіх обставин справи, з дотриманням розумного балансу між необхідністю притягнення особи до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу, з необхідністю забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись при цьому прав особи під час притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема на участь у процедурі прийняття рішення
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, відповідачем на виконання покладеного на нього обов`язку доказування, регламентованого частиною другою статті 77 КАС України, доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього було притягнуто до відповідальності.
Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА № 6018211 від 26.10.2025 є законною, дії працівників поліції є правомірними та відповідають вимогам закону, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст.2,72-77,242,244-246,271,286 Кодексу адміністративного судочинства, суд
У Х В А Л И В :
Поновити пропущений позивачем ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Поновити строк на оскарження постанови ЕНА №6018211 від 26.10.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Клопотання позивача  ОСОБА_1 про витребування доказів – залишити без задоволення. 
Адміністративний позов адвоката Новака Артура Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 22 квітня 2026 року.

Учасники справи:
-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
-відповідач: Полк патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, ЄДРПОУ 40108646, адреса: 50001, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вільної Ічкерії, 11. 

Суддя: О. В. Чайкіна