Справа № 632/1516/25
провадження № 2/632/80/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

"13" квітня 2026 р.         м. Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Кузьменко С.Л., за участю секретаря судового засідання Хохлової І.С., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою представника ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» Макєєва Віталія Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» в особі Макєєва Віталія Миколайовича, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1339252 від 29.02.2024 в розмірі 150000,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 15000,00 грн.; суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 135000,00 грн.; суми сплаченого судового збору 3028,0 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.
Крім того, представник позивача в додаток до позову надав окремим документом клопотання про витребування доказів. 
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1339252.
18.12.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №18/12/2024, згідно якому ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1339252 від 29.02.2024, що був укладений між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .
Відповідач користувався коштами, проте всупереч умов договору свої зобов`язання з повернення кредиту не виконав, внаслідок чого станом на день подання позовної заяви має заборгованість на загальну суму 150000,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 15000,00 грн.; суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у розмірі 135000,00 грн.
Ухвалою судді від 15.09.2025 позовну заяву представника ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» Макєєва Віталія Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 
17.09.2025 року представник позивача ТОВ «Ум факторинг» за довіреністю від 01.05.2025 в порядку передоручення Сластнікова Людмила Вадимівна, засобами Електронного суду, надала заяву про усунення недоліків, разом з заявою про усунення недоліків представником позивача надано докази, які підтверджують надіслання позову з копіями документів відповідачеві, тому суддя вважає, що представником позивача дотримані вимоги ч.7 ст.43 ЦПК України.
Ухвалою судді від 18.09.2025 прийнято позовну заяву представника ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» Макєєва Віталія Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано письмові докази від АТ КБ «ПриватБанк». Призначено підготовче судове засідання у приміщенні Златопільського міськрайонного суду Харківської області на 16.10.2025 року.
24.09.2025 (дата реєстрації канцелярією суду 25.09.2025) від представника позивача ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ», Калачика Володимира Вікторовича, за довіреністю у порядку передоручення від 08.10.2024, надійшла заява, в якій представник позивача просив суд забезпечити проведення судового засідання, що призначене на 16.10.2025 року, а також інші судові засідання у режимі відеоконференції. Постановити ухвалу про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції представника ТОВ "УМ Факторинг" адвоката Калачик Володимира Вікторовича. Відеоконференцію провести поза межами приміщення суду в ЄСІТС - підсистемі відеоконференцзв`язку з допомогою інтернет-ресурсу https:vkz.court.gov.ua. 
Ухвалою судді від 15.10.2006 вищевказане клопотання представника позивача ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ», Калачика Володимира Вікторовича було задоволено.
07.10.2025 від АТ КБ «Приват Банк», засобами електронної пошти, надійшла витребувана судом інформація.
15.10.2025 представник позивача Калачик В.В., засобами електронного суду, надав додаткові пояснення по справі в яких, між іншим зазначив, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та прийняття судом заочного рішення без участі представника Позивача.
Також, 15.10.2025 відповідач ОСОБА_1 надавав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із його наміром скористатися правовою допомогою. 
16.10.2025 (дата реєстрації канцелярією суду 17.10.2025) представник позивача Калачик В.В., засобами електронного суду, надав клопотання про розгляд справи, призначений на 16.10.2025 за його відсутності через неможливість проведення судового засідання у режимі відео конференції.
16.10.2025 підготовчий розгляд справи відкладено на 18.11.2025 у зв`язку із зайнятістю судді при колегіальному розгляді кримінального провадження № 1-кп/632/12/25, справа № 629/5614/21.
11.11.2025 відповідач ОСОБА_1 надав заяву в якій просив суд звільнити його від нарахування та стягнення відсотків, штрафів і пені за кредитним договором.
19.11.2025 відповідач ОСОБА_1 надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його наміром надати докази відправки позивачу заяви відповідача від 22.10.2025.
18.11.2025 підготовчий розгляд справи відкладено на 01.12.2025 через відсутність електропостачання у приміщенні суду.
01.12.2025 відповідач надав заяву в якій просив суд закрити підготовче судове засідання, надати дану цивільну справу для ознайомлення відповідачу та при розгляді справи по суті врахувати письмові пояснення відповідача в яких йдеться про звільнення його від нарахування відсотків, штрафів та пені.
01.12.2025 підготовчий розгляд справи відкладено на 17.12.2025 через відсутність електропостачання у приміщенні суду.
Ухвалою судді від 17.12.2025 підготовче судове засідання по справі закрито, розгляд справи по суті заявлених позовних вимог призначено на 21.01.2026.
21.01.2026 розгляд справи по суті відкладено на 18.02.2026 через відсутність електропостачання у приміщенні суду.
18.02.2026 відповідач ОСОБА_1 надав заяву про доручення до матеріалів справи доказів на підтвердження його мобілізації.
18.02.2026 розгляд справи по суті відкладено на 11.03.2026 у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному.
11.03.2026 розгляд справи по суті відкладено на 13.04.2026 у зв`язку із знаходженням судді у нарадчій кімнаті при колегіальному розгляді кримінального провадження, справа № 952/479/25.
У судове засідання прибув відповідач ОСОБА_1 , який позовни симоги визнає частково без врахування відсотків, штрафу та пені.
Позивач та його представник у судове засідання, призначене на 13.04.2026 не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлялися засобами Електронного суду. В клопотанні про розгляд справи за відсутності сторони від 15.10.2025 представник позивача просив здійснити розгляд справи за його відсутності.
Суддя, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Суддею встановлено, що 29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 40274286, місцезнаходження юридичної особи: 04060, місто Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/1) (надалі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) (надалі Відповідач) укладено Договір №1339252 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі - Договір).
На підставі договору Відповідач отримав кредитні кошти в сумі 15000,00 грн. шляхом їх зарахування на його банківську картку № НОМЕР_2 . Строк кредитування становить 360 днів, а процентна ставка за користування коштами 2,5% від суми кредиту за кожний день протягом терміну дії договору.
Відповідно до п.1.2. Договору «на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором».
Згідно із п.1.4. Договору періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Крім того у відповідності до п.3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Відповідно до п.1.5.1. Договору Відповідачу нараховані відсотки за користування кредитом, які розраховуються за формулою:
Сума боргу * ставку відсотків * кількість днів = сума відсотків до сплати.
Протягом дії договору нараховані відсотки за користування кредитом, які Відповідачем не погашені.
Відповідно до п. 1.3 Договору Строк кредиту складає 360 днів.
За умовами Договору п. 1.5.1, стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору.
Враховуючи на умови Договору, Позивач застосовує стандартну процентну ставку 2,5% на строк кредиту 360 днів.
Розрахунок заборгованості:
сума кредиту =15000,00 грн.; 360 днів = 2,5% в день
15000,00 грн.*2,5% * 360 днів = 135000,00 грн. - заборгованість за відсотками.
135000,00 грн. (заборгованість за відсотками)+15000,00 грн. (тіло кредиту)=150000,00 грн.
Загальна заборгованість за кредитним договором=150000,00 грн.
Відповідно до п.1.8.1. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 135000,00 грн.
Перерахування кредиту, відповідно до умов договору №1339252, здійснювалося поповненням банківської картки № НОМЕР_2 компанією ТОВ «ПЕЙТЕК», код ЄДРПОУ 44103264 яка має відповідний дозвіл та на підставі Договору №03052022-1 від 03.05.2022. з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», про що підтверджується листом Вих.№20250708-1383 від 08.07.2025 13:17:51.
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» та довідки від 28.09.2025 р. №20.1.0.0.0/7- 250922/93188-БТ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що Відповідачу було перераховано 15000,00 грн., номер картки НОМЕР_2 .
Станом на дату звернення до суду, Відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 1339252 від 29.02.2024 року у розмірі 150000,00 грн.
Відповідно до реквізитів Договору №1339252 від 29.02.2024 року, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е922».
Оскільки ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору про організацію переказу коштів між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ПЕЙТЕК».
ТОВ «ПЕЙТЕК» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ та отримало Ліцензію Національного банку України.
За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до зазначеного договору №1339252 від 29.02.2024 року було успішно перераховано грошові кошти у сумі 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень нуль копійок) на платіжну карту НОМЕР_2 .
Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - eff4945d-5be5-4149-9a68-a838d0b53a1c.
Номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»- d2f40f329aa3ba960873967029a29380 Session ID - 023328436637. Сайт торгівця - http://selfiecredit.com.ua. Код авторизації-832751. Банк-еквайр-АТ«ПУМБ», дата і час створення - 2024-02-29 17:46:05. Дата і час прийняття в роботу - 2024-02-29 17:46:11. Дата і час виконання - 2024-02-29 17:46:13. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 .
18.12.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №18/12/2024, згідно якому останнє товариство набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1339252 від 29.02.2024 року, що був укладений між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У відповідності до вимог ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правилами ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст.1055 ЦК України.
За правилами ст.526, ст.527, ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.
Згідно зі ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.
Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.
Положеннями ст.1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №1339252 від 29.02.2024 року.
Правилами ст.514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Виходячи з того, що відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» суми заборгованості за кредитом та частково суми заборгованості по відсотках.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч.1 ст.1084 ЦК України).
Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст.516 ЦК України.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
У відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом (тіло) в розмірі 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень нуль копійок), що відповідачем не заперечується.
Водночас щодо позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, які нараховані первісним кредитором в розмірі 135000,00 грн. (сто тридцять п`ять тисяч гривень нуль копійок), то суд виходить з такого.
Згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , згідно до військового квитка, з 04.06.2024 року по 14.01.2025 року проходив військову службу за мобілізацію, зокрема з 03.12.2024 року, у Військовій частині НОМЕР_3 , а тому до нього підлягають застосуванню пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», починаючи з моменту проходження військової служби, тобто з 04.06.2024 року.
За таких обставин, суддя доходить висновку, що позов ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом (тіло) в розмірі 15000,00 гривень (п`ятнадцять тисяч гривень нуль копійок) та відсотки за період з 29.02.2024 року (моменту укладення договору) по 03.06.2024 року включно (з 04.06.2024 року призваний за мобілізацією), (96 днів до проходження служби в ЗСУ) та з 15.01.2025 року (кінцевий термін служби) по 23.02.2025 року (кінцевий термін кредитного договору) (38 днів після проходження служби в ЗСУ), з урахування умов кредитного договору на 360 днів, в сумі 61500,00 гривень ( шістдесят одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок) на загальну суму 76500,00 гривень (сімдесят шість тисяч п`ятосот гривень 00 копійок).
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦК).
Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень нуль копійок), то суд зазначає наступне.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України.
Частиною 2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень нуль копійок). На підтвердження понесених витрат позивачем надані наступні докази: копія договору про надання юридичних послуг №141, укладеного 29.01.2025 між ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» та адвокатським бюро «Остащенко», акт прийому-передачі наданих послуг №б/н від 16.03.2025 року.
Проте у акті прийому-передачі наданих послуг №б/н від 16.03.2025 року зазначено суму 6000,00 гривень (шість тисяч гривень нуль копійок). Платіжна інструкція № 318 від 17.03.2025 містить інформацію про сплату грошових коштів у сумі 6000,00 грн згідно акту від 16.03.2025- надання правової допомоги клієнту, а саме: написання позову для подачі до суду по боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виходячи з діючого цивільного процесуального законодавства звернення за професійною правничою допомогою є абсолютним правом сторони у справі, яке не може бути обмежено. Водночас з огляду на заперечення відповідача суд повинен перевірити понесені стороною витрати на професійну правничу допомогу.
Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах №810/3806/18 від 17.09.2019, № 320/11366/20 від 13.05.2022.
З урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).
Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суддя доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами не є в повній мірі обґрунтованими, тому підлягають частковому задоволенню.
У п.4 позовної заяви позивач просить стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» (код ЄДРПОУ 40274286, місцезнаходження юридичної особи: 04060, місто Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/1) понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу.
Проте, згідно з платіжною інструкцією №658 від 20.08.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суддя дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1235,42 гривень (одна тисяча п`ятдесят дев`ять гривень вісімдесят копійок), з розрахунку 2422,40х(76500,00 /150000,00)= 1235,42.
На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, 
ВИРІШИВ: 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість у розмірі 76500,00 гривень (сімдесят шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1235,42 гривень (одна тисяча двісті тридцять п`ять гривень 42 копійки) та витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 3000,00 гривень (три тисячі гривень 00 копійок).
Копію рішення направити позивачеві засобами Електронного суду у порядку ч.7 ст.14 та ч.5 ст.272 ЦПК України, а відповідачеві засобами поштового зв`язку.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін:
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ», ЄДРПОУ: 40274286, місце знаходження: 04060, місто КИЇВ, вулиця РИЗЬКА, будинок 73-Г, офіс 7/1, ел. пошта office@umfactoring.com, тел. +380673264631
ПРЕДСТАВНИК ПОЗИВАЧА: Макєєв Віталій Миколайович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: 03110, м. Київ, а.с. 135; ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_5 
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України ІД НОМЕР_6 , виданий органом 6348, дійсний до 08.02.2031 р., РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_7 ; ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 
Повний текст рішення виготовлено 16.04.2026.

Суддя:	  	С.  Л.  Кузьменко