Справа № 308/3548/26
3/308/1432/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2026 року         м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення – ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, українця, обіймає посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії черговий групи оперативно – чергової служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення протягом року не притягувався, за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
З протоколу серії ЗхРУ № 369802 від 02.03.2026 року про вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, вбачається, що 06.02.2026 року в період з 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., сержант ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону, у прикордонному наряді «Контрольний пост», під час виконання наказу на охорону державного кордону, порушив правила несення прикордонної служби, а саме під час перевірки транспортних засобів, не здійснив огляд салону автомобіля.
Своїми діями порушив вимоги п.п. 7.1 п. 2 розділу ІІ (під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону) п.п. 14 п.11 розділу II (прикордонним нарядам забороняється: учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби), Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.
В судовому засіданні 26.03.2026 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення категорично не визнав, зазначив що автомобіль на його вимогу не зупинився, про що він відразу доповів у встановленому порядку. Просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП. 
Заслухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення – суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону – конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення – конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу – ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Між тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 129 Конституції України регламентовано, що однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Диспозицією ч. 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті (порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України), вчинені в умовах особливого періоду.
Об`єктом цього правопорушення є порядок несення прикордонної служби.
Об`єктивна сторона передбачає дію або бездіяльність у вигляді порушення правил несення прикордонної служби. Порушеннями правил несення прикордонної служби можуть бути визнані; а) вчинення дій, що прямо забороняються військовослужбовцю, який перебуває в прикордонному наряді (відхилення від маршруту чи залишення місця несення служби, якщо це не пов`язано з надзвичайними обставинами, вживання алкогольних напоїв, сон на посту, розкладання багаття чи демаскування себе іншим способом, безпідставне застосування зброї, самостійне відключення сигналізаційних комплексів чи окремих їх ділянок, а також їх інформаційних табло або радіолокаційних станцій, відволікання від несення служби, давання згоди на перетинання державного кордону сторонніми особами тощо); б) невиконання або неналежне виконання дій, що забезпечують охорону державного кордону (неуважний огляд місцевості, невжиття заходів до затримання порушників державного кордону або залишення без належної охорони затриманих осіб, недотримання правил застосування зброї або правил маскування тощо).
Суб`єктивна сторона характеризується умислом або необережністю.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того, наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення не може бути визнано беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого нормами КУпАП.
Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладені фактичні обставини справи, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки такий діяв на виконання та у відповідності до покладених на нього службових обов`язків під час несення служби.
Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам в сукупності з наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 , приходжу до переконання, що вини ОСОБА_1 у порушенні правил несення прикордонної служби в умовах особливого періоду не доведено, тобто у його діях відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 не надано.
Крім того, суддя бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у вчиненні правопорушення суд вправі посилатися лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута у розумні строки.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі, а сам по собі протокол не може бути єдиною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому, суддя, ухвалюючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене та аналізуючи докази у справі, вважаю, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 172-18 ч. 2, 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287-294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, українця, обіймає посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії черговий групи оперативно – чергової служби ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду 
Закарпатської області Н.В. Наумова