ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/112/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 р. (суддя Сіпака А.В) в адміністративній справі №280/112/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 р., залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2025 р., частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , пред`явленні нею до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у поновленні виплати пенсії та по несплаті пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з жовтня 2023 р. та виплатити їй суму недоотриманої пенсії за період з 07 жовтня 2009 р. по 31 серпня 2017 р. на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ “ПриватБанк”.
02 грудня 2025 р. ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 31 березня 2025 р., в якій просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати звіт про виконання вказаного рішення. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 р. зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати звіт про виконання рішення суду із доказами його виконання.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 р. прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виконання рішення суду від 31 березня 2025 р. 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 08 січня 2026 р., відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виконання рішення суду від 31 березня 2025 р. та зобов`язати його подати новий звіт. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що суд першої інстанції, прийнявши звіт відповідача, фактично погодився із тим, що відповідачем виконано рішення 
суду від 31 березня 2025 р. та поновлено позивачці виплату пенсії, однак він не врахував, що сума пенсії становить лише 157,70 грн. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що рішення від 31 березня 2025 р. виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а саме поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 з жовтня 2023 року та виплачено їй недоотримані суми пенсії за період з 07 жовтня 2009 р. по 31 серпня 2017 р. в розмірі 14 950,98 грн., за період з жовтня 2023 р. по січень 2025 р. в розмірі 2 838,60 грн. та поточний розмір пенсії за лютий 2025 в сумі 157,70 грн., на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ "ПриватБанк". 
Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Процесуальні питання, пов`язані із виконанням судових рішень в адміністративних справах регламентовані Розділом ІУ Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 370 цього Кодексу передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" № 4094-ІХ від 21 листопада 2024 р., який набрав чинності 19 грудня 2024 р., Кодекс адміністративного судочинства України був доповнений статтями 381-1, 382-1-382-3, а стаття 382 була викладена в новій редакції.
Відповідно статті 381-1 цього Кодексу судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 382-3 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1,2,4 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
Щодо доводу апеляційної скарги про протиправне зменшення розміру пенсії позивачки, то суд першої інстанції вірно вказав, що рішенням від 31 березня 2025 р. на відповідача не було покладено жодних зобов`язань щодо поновлення та виплати пенсії позивачки у конкретному розмірі. Перевірка правомірності дій Головного управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, вчинених на виконання вказаного рішення суду, має здійснюватись у відповідності до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, суд першої інстанції зобов`язав відповідача поновити виплату пенсії та здійснити її виплату. Питання здійснення перерахунку пенсії позивачкою не порушувалось. 
Щодо вимоги апеляційної скарги про визначення апеляційним судом зобов`язання відповідачу подати звіт, то відповідно статті 381-1 цього Кодексу судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. 
Згідно частини 1 статті 23 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.
Крім того, частиною 3 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що апеляційним адміністративним судам як судам першої інстанції підсудні справи: 1) у спорах за позовами про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені; 2) у спорах за участю суб`єктів владних повноважень щодо проведення аналізу концептуальної записки щодо здійснення публічно-приватного партнерства, проведення аналізу ефективності здійснення публічно-приватного партнерства; 3) у спорах щодо оскарження законності укладення договору публічно-приватного партнерства, концесійного договору, законності змін, внесених до договору публічно-приватного партнерства, концесійного договору; 4) у спорах щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері проведення конкурентних процедур з відбору приватного партнера, концесіонера.
Зважаючи на наведені процесуальні норми, Третій апеляційний адміністративний суд не має процесуальних повноважень на встановлення судового контролю в адміністративній справі №280/112/25, оскільки не ухвалював судових рішень, як суд першої інстанції.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування оскарженої ухвали, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 р. в адміністративній справі №280/112/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 березня 2026 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш