Справа № 308/8385/22

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
09 грудня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого – судді Придачука О.А.
за участю секретаря судового засідання – Бомбушкаря В.П.
представника позивача - адвоката Ковача І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6173,85 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.01.2022 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4-34858 згідно з яким позичальник отримала кредит у розмірі 5000 грн., зі сплатою 73,00% річних з кінцевим терміном повернення 05.01.2023 року. Свої зобов`язання за договором позивач виконав повністю, що підтверджується видатковим касовим ордером від 05.01.2022 року з підписом позичальника про отримання кредитних коштів. Однак, позичальник умови договору не виконує належним чином, кредитні кошти в строки та розмірах визначених умовами договору та графіком платежів, що є додатком № 1 до вказаного договору не сплачує. На відправлені листи для вирішення ситуації досудовим шляхом ніяк не реагує, на телефонні дзвінки позивача не відповідає. Станом на 30.06.2022 року заборгованість ОСОБА_1 становить 6173,85 грн., з яких: 4760 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 1266,16 грн. – відсотки за користування кредитом, 128,52 грн. – нараховане інфляційне збільшення заборгованості, 19,17 грн. – 3% річних, згідно ст. 625 ЦК України, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Як убачається з матеріалів справи, 05.01.2022 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4-34858, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000 грн., зі сплатою 73% річних, з кінцевим терміном повернення 05.01.2023 року.
Згідно кредитного договору ОСОБА_1 отримала кошти від ТОВ «Інтеркеш Україна» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності.
Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст.207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст. 638 ЦК України.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.
Однак, відповідач прострочувала зобов`язання, не виконала взяті на себе договором обов`язки і станом на 30.06.2022 року заборгованість ОСОБА_1 становить 6173,85 грн., з яких: 4760 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 1266,16 грн. – відсотки за користування кредитом, 128,52 грн. – нараховане інфляційне збільшення заборгованості, 19,17 грн. – 3% річних, згідно ст. 625 ЦК України.
Відповідач не спростувала вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст. ст. 12,81 ЦПК України.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.
Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності з умовами кредитного договору № 4-34858 від 05.01.2022 року відповідач зобов`язалася погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному цим договором.
В силу положень ЦК договірні зобов`язання є обов`язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.
За приписами ст. 629 ЦК України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності і передбачає обов`язковість виконання договірних зобов`язань. 
У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Факт несплати відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми заборгованості.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» заборгованості згідно кредитного договору № 4-34858 від 05.01.2022 року підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6026, 16 грн., яка складається з: 4760,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 1266,16грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Разом з тим, відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованих інфляційних втрат у розмірі 128,52 грн., та 3% річних – у розмірі 19,17 грн., нарахованих за період з 13.05.2022 року до 30.06.2022 року, оскільки згідно з приписами п. 18 Прикінцевих та перехідних положень у передбачено, що період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 11,509,526,530,536,610-612,626,628,638,1049,1054,1055 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна», код ЄРДРПОУ: 39000364, місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 17, заборгованість в розмірі 6026, 16 (шість тисяч двадцять шість грн. 16 коп.) грн., судовий збір у розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.А. Придачук