ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/27698/25
категорія 113080000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М., 
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 62 від 02.12.2025, яким відмовлено у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати Комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.11.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В обґрунтування позову зазначає, що мати позивача є людиною з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного догляду; оскільки сестра позивача ОСОБА_2 здійснює постійний догляд за своїм чоловіком ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю І групи, то догляд за матр`ю здійснює позивач, а тому має право на відстрочку.
Ухвалою від 10.12.2025 вжито заходів забезпечення позову.
Ухвалою від 17.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у позивача документи, що підтверджують реєстрацію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вишневому Бучанського району Київської області (витяг з реєстру територіальної громади (електронний або паперовий); паспорт з відповідними відмітками (паперовий або ID-картка з довідкою про реєстрацію)) та Акт про фактичне здійснення догляду ОСОБА_2 особи з інвалідністю І групи ОСОБА_3 , складений за формою, визначеною у додатку 8 до Постанови Кабміну №560 та/або довідку про отримання грошової компенсації ОСОБА_2 за догляд ОСОБА_3 , які подати до суду в строк до 12.01.2026.
Позивачем Акт про фактичне здійснення догляду ОСОБА_2 особи з інвалідністю І групи ОСОБА_3 , складений за формою, визначеною у додатку 8 до Постанови Кабміну №560 та/або довідку про отримання грошової компенсації ОСОБА_2 за догляд ОСОБА_3 суду не надані.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаному, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, потрібно довести, що інші особи, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі. Позивачем не надано а ні до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ні до суду будь- яких документів, які б підтверджували, що сестра Позивача сама є особою з інвалідністю, потребує постійного догляду, перебуває під арештом (крім домашнього арешту), відбуває покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій просив здійснити розгляд справи № 240/27698/25 за наявними матеріалами справи без урахування відзиву на позовну заяву сформованого Відповідачем в системі «Електронний суд» 26.01.2026.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, військовозобов`язаний ОСОБА_1 27.11.2025 надіслав відповідачу заяву про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (а.с.17) за результатами розгляду якої відповідач ухвалив рішення про відмову у наданні відстрочки, про що направив позивачу повідомлення від 03.02.2025 № 1940/6/3270 (а.с.19).
Відповідно до вказаного повідомлення, протоколом від 02.12.2025 № 62 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з наступних причин (підстав):
- наявність інших невійськовозобов`язаних членів сім`ї, які відповідно до законодавства зобов`язані утримувати матір - особу з інвалідністю другої групи (а.с. 19).
Вважаючи протиправними рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (надалі також - Закон № 3543-XII, в редакції, станом на час спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені категорії військовозобов`язаних які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Зокрема, згідно з пунктом 13 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Відповідно до пункту 56 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, в редакції станом на час спірних правовідносин (далі - Порядок №560), відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) (абзаци 1 - 3 пункту 57 Порядку №560).
Згідно із пунктом 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відповідно до змісту підпункту 14 пункту 1 Додатка 5 Порядку №560 документами, що підтверджують право на відстрочку для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, є такі документи:
для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання;
для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження);
для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.
За змістом абзаців 2, 4 пункту 58-1 вказаного Порядку №560 військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання.
Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.
За змістом пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Отже, відповідно до наведених вище норм права в контексті спірних правовідносин, для підтвердження права на відстрочку відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаний» повинен надати, зокрема, документ, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду (у спірному випадку матері), документ, що підтверджує родинні зв`язки з такою особою, та один із документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та які зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, здійснювати догляд за ними (інвалідність такої особи, її потребу у постійному догляді, перебування під арештом (крім домашнього арешту), відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).
Судом встановлено , що ОСОБА_4 є матір`ю позивача та ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 20-21).
ОСОБА_4 є непрацездатною особою та має встановлену ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною комісією серії ЖИА №093329 від 18.12.2008 (а.с. 28).
В свою чергу, сестра позивача ОСОБА_6 одружена з ОСОБА_3 (а.с. 33), який згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 854994 є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 27) та перебуває на гемодіалізі (а.с. 103).
Представником позивача додано пенсійне посвідчення громадянки ОСОБА_7 (а.с. 101), яке суд не приймає до уваги, оскільки воно не має відношення до справи, так як чоловіком ОСОБА_6 є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_7 .
Також, до матеріалів справи долучено акт № 1/04-12 від 08.01.2026 (а.с. 104), відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають разом, без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 ; заяву ОСОБА_2 про згоду отримувати соціальні послуги (а.с. 105), заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с. 106) та заяву про підтвердження факту здійснення ОСОБА_2 постійного догляду за її чоловіком ОСОБА_3 (а.с. 113).
При цьому, відповіді на данні заяви до матеріалів справи не додані.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №380/16966/24 у постанові від 27.02.2025 року виснував, що "відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи" означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж "юридичної наявності" інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону №2122-IX.
Поняття «відсутність» охоплює не лише фізичну відсутність особи, а й її нездатність виконувати обов`язки з догляду через об`єктивні обставини (перебування в полоні, відбування покарання, здійснення військової служби тощо).
Таким чином, позивач не надав документів, що підтверджують відсутність таких осіб або їх неможливість здійснювати догляд, зокрема, документів, що підтверджують здійснення догляду ОСОБА_2 за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_3 (довідка, акт встановлення факту здійснення догляду, що видається органами місцевої влади).
Причиною відмови відповідачем позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно із пунктом 13 частини 1 статі 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» стало те, що відповідно до наданих документів догляд за ОСОБА_4 зобов`язана здійснювати невійськовозобов`язана донька ОСОБА_2 .
Так, за змістом частини 2 статі 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 204 Сімейного кодексу України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.
Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом.
Суд зауважує, що в спірному випадку наявна інша невійськовозобов`язана особа - ОСОБА_2 , а тому вибір особою з інвалідністю (матір`ю позивача) для догляду ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , є неможливим, оскільки такий вибір здійснюється між військовозобов`язаними особами.
Отже позивачем не доведена та обставина, що він має право на відстрочку від призову під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 2122-IX.
Таким чином, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірне рішення (відмову на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що вони прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відмовляє в задоволенні позову.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог та приписи ст. 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору, не підлягають стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд
вирішив:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , номер НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк