П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/5231/24	

Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.,
повний текст судового рішення
складено 21.08.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Новобузького районного суду Миколаївської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, про визнання дій протиправними та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач), звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Новобузького районного суду Миколаївської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Новобузького районного суду Миколаївської області щодо винесення наказу від 14 березня 2024 року №33-аг про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі заступнику керівника апарату Новобузького районного суду ОСОБА_1 на 2024 рік (з 25 січня 2024 року) в розмірі 30% посадового окладу та скасувати наказ від 14 березня 2024 року №33-аг;
- зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області здійснити розрахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі, з урахуванням раніше виплачених сум, заступнику керівника апарату суду ОСОБА_1 відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу» та наказу Новобузького районного суду «Про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 , » від 05.12.2023 року №127-аг з 25 січня 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що є працівником суду з листопада 2011 року. Позивач вказував, що наказом Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.12.2023 №157-аг їй була встановлена з 06.12.2023 надбавка за вислугу років на державній службі у розмірі 45% відсотків посадового окладу, оскільки вислуга років на державній службі становила понад 15 років, з розрахунку 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби.
Однак, на виконання вимог Закону №0460-ІХ, та у відповідності до листа ТУ ДСА України в Миколаївській області №5/2-589/24 від 05.03.2024, наказом Новобузького районного суду Миколаївської області №33-аг від 14.03.2024 «Про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі державним службовцям Новобузького районного суду» позивачу була встановлена надбавка за вислугу років на державній службі на 2024 рік (з 25 січня 2024 року) у розмірі 30 відсотків посадового окладу, оскільки вислуга років на державній службі становить понад 15 років.
Такі дії та сам наказ позивач вважав протиправним та таким, що порушує його право на належну оплату праці через відсоткове зниження розміру надбавки за вислугу років.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на наявну правову колізію, оскільки діють одночасно дві норми щодо визначення розміру надбавки за вислугу років державним службовцям, а саме абзац 3 пункт 13 «Прикінцеві положення» Закону №4059-ІХ, який поширюється на державних службовців органів, у яких проведено класифікацію посад, та ч.1 ст.52 Закону №889-VIII, яка поширюється на усіх без виключення державних службовців. Оскільки жодних застережень з цього приводу ця норма не містить, на думку апелянта, має застосовуватись найбільш сприятливий для позивача Закон для дотримання захисту трудових прав.
Відповідачі своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює в Новобузькому районному суді Миколаївської області з 2008 року, а на посаді заступника керівника апарату з 2011 року, та має стаж на державній службі 15 років.
Станом на 2023 рік, ОСОБА_2 було встановлено посадовий оклад постановою КМУ №15 від 18.01.2017 в розмірі 21255 гривень, а також встановлено надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 42 відсотків, з обрахунку 3 відсотка за кожний рік вислуги на державній службі – 8927 гривень.
25.01.2024 в Новобузькому районному суді Миколаївській області проведено класифікацію посад державної служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1409 від 29.12.2023 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році».
14.03.2024 наказом керівника апарату Новобузького районного суду Миколаївської області №33-аг «Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям місцевого суду», ОСОБА_1 встановлено набавку за вислугу років на державній службі 30 відсотка, з обрахунку 2 відсотка за кожний календарний рік стажу державної служби.
З цього часу, посадовий оклад ОСОБА_1 встановлено в розмірі 30695 гривень, а надбавку за вислугу років 9208 гривень.
Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надбавка за вислугу років у розмірі, передбаченому ч.1 ст.52 Закону України «Про державну службу» протягом 2024 року може застосовуватися виключно щодо посадових окладів у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби. В даному випадку, оскільки у відношенні посади позивача проведено класифікацію, обмеження розміру надбавки за вислугу компенсовано більшим розміром посадового окладу. Тобто, загальний розмір оплати праці позивача після переходу на новий правовий режим не зменшився, а збільшився.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Закон України «Про державну службу» (надалі Закон №4059-ІХ) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.
Згідно ч. 1 ст. 50 Закону №4059-ІХ, держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.
Заробітна плата державного службовця враховує кваліфікацію та досвід, важливість і складність роботи на посаді, ступінь відповідальності, а також результативність, ефективність та якість виконання посадових обов`язків.
Згідно ч. 2 ст. 50 Закону №4059-ІХ, заробітна плата державного службовця складається з: 1) сталої заробітної плати - посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за ранг державного службовця; 2) варіативної заробітної плати - премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, місячної або квартальної премії.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 52 ЗУ “Про державну службу” (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
В той же час, згідно п. 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.
Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.
Норми Закону України “Про державну службу” щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Колегія суддів зазначає, що визначальним для вирішення даної справи є визначення того, які норми підлягають застосуванню під час визначення розміру цієї надбавки: законодавства про державну службу чи про державний бюджет.
Вказане питання вирішувалося під час розгляду зразкової справи за наслідком якого ухвалено постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2026 року у зразковій справі №240/7215/24, у якій визначені наступні ознаки типової справи:
– позивач – державний службовець місцевого загального суду, якому з 01 січня 2024 року встановлено надбавку за вислугу років на підставі абзацу другого пункту 12 розділу “Прикінцеві положення” Закону №3460-IX на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу;
– відповідачі – місцевий загальний суд, наказом якого державному службовцю установлено надбавку за вислугу років з урахуванням правил, передбачених абзацом другим пункту 12 розділу “Прикінцеві положення” Закону №3460-IX, та ТУ ДСА, відповідальне за забезпечення фінансування та функціонування місцевого загального суду, у якому працює позивач;
– предмет спору – розмір надбавки за вислугу років на державній службі за 2024 рік;
– спір виник унаслідок обчислення розміру надбавки за вислугу років на державній службі на підставі приписів абзацу другого пункту 12 розділу “Прикінцеві положення” Закону №3460-IX;
– предмет позову – позовні вимоги (по-різному сформульовані, але однакові по суті) про визнання протиправним і скасування наказу місцевого загального суду в частині встановлення на 2024 рік щомісячної надбавки за вислугу років на державній службі на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу; зобов`язання ТУ ДСА нараховувати та виплачувати щомісячну надбавку за вислугу років у 2024 році відповідно до статті 52 Закону №889-VIII на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Враховуючи, що дана справа відповідає ознакам типової справи, що визначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2026 у зразковій справі №240/7215/24, висновки такої постанови є обов`язковими для суду при ухваленні рішення у даній справі.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2026 у зразковій справі №240/7215/24 висловлені наступні узагальнені висновки:
«Нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону №3460-IX – на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Зміни щодо розміру надбавки за вислугу років на державній службі в сукупності зі збільшенням посадового окладу не є проявом очевидного свавілля та в кінцевому результаті не призвели до реального порушення будь-яких прав позивачки як державного службовця. Саме лише зменшення розміру надбавки за вислугу років на державній службі не спричинило звуження соціальних гарантій і зменшення загального розміру грошової винагороди, а є складовим елементом послідовного та виваженого підходу держави до поступового підвищення конкурентоспроможності заробітних плат на посадах державної служби”
Отже, Законом №3460-IX запроваджено норму, яка відрізняється від норми частини першої статті 52 Закону №889-VIII щодо зменшення максимальної межі розміру надбавки за вислугу років на державній службі з 50 відсотків до 30 відсотків, та зменшення розміру самої надбавки з 3 до 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби. При цьому визначено випадки (пункт 13 розділу «Прикінцеві положення» Закону №3460-IX ) коли умови оплати праці державних службовців, передбачені цим Законом, не застосовуються, а саме - для державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби. Тобто, Законом №3460-IX на 2024 рік запроваджено інше правове врегулювання умов та порядку оплати праці державних службовців, зокрема, щодо структури заробітної плати державного службовця та порядку обчислення надбавки за вислугу років.
Поряд з цим колегія суддів звертає увагу на те, що Закон №3460-IX містить застереження, що Закон №889-VIII щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Водночас і у частині другій статті 5 Закону №889-VIII вказано, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. А таким законом у спірних відносинах є саме Закон №3460-IX.
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу “Прикінцеві положення” Закону №3460-IX, який зупинив дію приписів Закону №889-VIII і неконституційним у встановленому законом порядку не визнавався, а тому підлягав застосуванню розпорядником бюджетних коштів стосовно позивача. 
За таких обставин колегія суддів не встановила порушення у порядку нарахування та виплати позивачу надбавки за вислугу років, тому відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія