Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/6108/25
Номер провадження 2/650/283/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді    Ковальчук О. В.,
з участю:
секретаря судового засідання   Чечун В.Ф.,
справа № 650/6108/25
сторони справи:
позивач       ОСОБА_1 ,
відповідач       ОСОБА_2 ,
третя особа      Служба у справах дітей 
Великоолександрівської селищної 
ради

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відносно її неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Після припинення сімейних відносин доньки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилася проживати разом з позивачем, ОСОБА_1 та повністю перебувати на його утриманні. Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 28 листопада 2023 року у справі № 650/2240/23 (провадження № 2/650/838/23) шлюб сторонами по справі було розірвано. З того часу відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх доньок, взагалі не займається їх вихованням, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує продуктами харчування та одягом, не допомагає у здобуті дітьми повної загальної середньої освіти, не готує їх до самостійного життя, тобто взагалі ігнорує свої права та обов`язки щодо своїх доньок. На теперішній час діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем, ОСОБА_1 , який піклується, виховує та забезпечує їх всім необхідним. Враховуючи свідоме нехтування відповідачем по справі своїми батьківськими обов`язками відносно доньок: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків, байдужість до здоров`я та подальшої долі своїх дітей, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, звернувся до суду з позовною заявою в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою судді від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 
Будь-яких інших процесуальних дій у справі не вчинялося.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, подав до суду заяву про розгляд справи без йог участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та вчасно, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи - Служба у справах дітей Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Частиною четвертою статті 206 Цивільного кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 та відповідач по справі - ОСОБА_2 є батьками:
-  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 13 жовтня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоолександрівського районного управління юстиції у Херсонській області, про що 13 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 80;
-  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 31 серпня 2018 року, виданим Великоолександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що 31 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис № 71. Відповідно до характеристик виданих учениці 4 класу Великоолександрівської гімназії ОСОБА_3 від 05.09.2025 року та учениці 2 класу Великоолександрівської гімназії ОСОБА_4 від 05.09.2025 року, встановлено, що батько приділяє увагу вихованню та навчанню дітей, цікавиться їх навчанням, підтримує контакт з класними керівниками та вчителями.
Службою у справах дітей проведено обстеження умов проживання родини позивача, відповідно до якого встановлено, що вони проживають за адресою АДРЕСА_1 . Згідно акту обстеження умов проживання в сім`ї створено належні умови для нормального розвитку, навчання та відпочинку дітей.
Відповідно до статтей 150, 164, 166 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, і ця міра є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культури та інших духовних цінностей не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Судом не встановлено наявності у відповідача будь-яких реальних перешкод для спілкування з дітьми. Крім того, вона не вживала жодних заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з сином, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не зверталася. Матір тривалий час не цікавиться життям та здоров`ям доньок, підтвердивши свою байдужість до своїх дітей. 
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо неповнолітнього сина, підтвердивши даний факт написанням заяви про визнання позовних вимог.
З урахуванням найкращих інтересів дитини, оскільки беззаперечно є факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до сина, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, статтями 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, статтями 55, 60, 63, 64 Цивільного кодексу України, статтями 258 - 265, 280, 282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд - 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст судового рішення складено 23.02.2026 року.

Суддя        О. В. Ковальчук