ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року	справа № 380/697/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З. І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто і Компанія» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.
в с т а н о в и в:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто і Компанія» (місце знаходження: 79013, Львівська обл., м. Львів, вул. Степана Бандери, 83/12, код ЄДРПОУ 40453165) звернулося до суду з позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄДРПОУ 43971343), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/700122/2 від 07.11.2025;
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/700156/2 від 16.12.2025;
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000572/2 від 29.12.2025;
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000573/2 від 29.12.2025.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. На думку позивача, Львівською митницею, усупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданих митних декларацій та документів, протиправно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Зазначає, що в оскаржуваних рішеннях не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості і, як наслідок - до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Позивач не погоджується із зазначеними у спірних рішеннях доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять усі відомості, що визначають та підтверджують митну вартість товару.
Ухвалою від 19.01.2026 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.
Відповідач, Львівська митниця, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару позивача, було встановлено, що подані ним документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, запропоновано надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Відповідач зазначив, що відповідно до приписів ч.2 ст.53 МК України, транспортні (перевізні) документи, для підтвердження всіх числових значень митної вартості, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки, однак у митного органу під час митного оформлення були відсутні будь-які транспортно-перевізні документи. Відповідач вважає, що митну вартість імпортованого товару скориговано на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 2(ґ) відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України З огляду на наведене вище, вважає рішення про коригування митної вартості такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.
Позивач, ТОВ «Авто і Компанія», подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що дослідивши надані відповідачем митні декларації, що слугували джерелами інформації для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, було знайдено розбіжності в країнах відправлення, що у свою чергу свідчить про те, що посадова особа митного органу не дотримувалась чинного законодавства та здійснила коригування безпідставно. Відповідач не обґрунтовує, яким чином транспортно-перевізні документи могли впливати на заявлену митну вартість, зважаючи на погоджені сторонами зовнішньоекономічного контракту умови поставки (DAP-UA Львів). Вважає, що позивачем було надано весь пакет документів, визначений ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, на підставі яких, можна було підтвердити задекларовану митну вартість товарів за усіма поставками.
Суд встановив таке.
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто і Компанія», зареєстровано як юридична особа з присвоєнням ідентифікаційного коду 40453165. Місцезнаходження: 79013, Львівська обл., м. Львів, вул. Степана Бандери, 83/12.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто і Компанія» (покупець) та компанія «Eurocar&Company sp.z.o.o.» (продавець) 03 січня 2020 року уклали контракт №01/2020, за умовами якого Продавець зобов`язується продавати, а Покупець зобов`язується купувати на умовах Даного Контракту товар – нові та/або бувші у вжитку транспорті засоби.
Згідно з рахунком-фактурою (інвойс) №618/10/2025 від 31.10.2025 покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 5050,00 EUR. Товаром, що декларувався був: Легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: PUGEOT, модель: 308 рік випуску - 2019, модельний рік - 2019, дата ведення в експлуатацію – 24.05.2019, № кузова: НОМЕР_1 № двигуна: невизначений двигун-дизель, об`єм – 1499см3, колісна формула - 4х2, місць включаючи водія - 5. Країна походження: Європейський союз (EU).
Декларантом, з метою оформлення вказаного товару, 04.11.2025 подано до Львівської митниці електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA209180089467U0, одночасно з цією митною декларацією як підставу для застосування основного методу, згідно з переліком та відповідно до умов, визначених ч.2 ст.53 Митного Кодексу України (далі - МКУ), надано документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, а саме:
- Зовнішньоекономічний контракт №01/2020 від 03.01.2020;
- Рахунок-фактура (iнвойс) №618/10/2025 від 31.10.2025;
- Автотранспортна накладна №543 від 03.11.2025;
- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.05.2019;
-Платіжний документ, що підтверджує купівлю товару компанією «EUROCAR&COMPANY Sp.z.o.o» б/н від 10.10.2025;
-Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу №UA.012.087336-25 від 03.11.2025;
-Копія митної декларації країни відправлення №25PL40101000146EB0 від 31.10.2025;
- Фото від 04.11.2025.
За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI необхідне подання документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару , а саме: - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».
На вимогу митного органу декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, усі наявні у позивача документи по вказаній поставці декларантом подавалися до митного контролю разом з митою декларацією.
Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209180/2025/001561.
Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700122/2 від 07.11.2025., в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. 
За результатами встановлено наступне: 
- Поставка оцінюваного товару здійснюється на підставі Контракту купівлі-продажу №01/2020 від 03.01.2020, укладеного між ТОВ «АВТО і КОМПАНІЯ» та Компанією «EUROCAR&COMPANY sp.z.o.o». Пунктом 1.1. передбачено, що детальний асортимент, кількість, ціна одиниці Товару, вартість Товару (відповідної партії Товару), детальні умови поставки, строки та порядок оплати Товару узгоджуються та зазначаються Сторонами у Інвойсах до цього Контракту, що будуть його невід?ємними частинами. Оскільки, наданий інвойс (рахунок-фактура) може уточнювати та більш детально розкривати зміст договірних умов, тобто таким документом погоджуються істотні умови контракту, зокрема кожної окремої поставки, та такий є невід?ємною частиною контракту, а відтак додатком до такого, то такий документ підлягає погодженню, шляхом підписання Сторонами. До митного оформлення надано Інвойс №618/10/2025 від 31.10.2025 підписаний лише стороною Продавця, але не містить підпису Покупця. За даних обставин такий Інвойс не вважається підписаним, а відтак таким, що узгоджує кількість, вартість та ціну товару, тобто узгоджує істотні умови конкретної партії товару, з відтак не являється документом, що підтверджує числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
- Пункт 4.2. Контракту вказує, що поставка здійснюється на умовах згідно з вимогами міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, передбачених в Інвойсах до цього Контракту. В поданому до митного оформлення інвойсі №618/10/2025 від 31.10.2025 умовами поставки зазначено DAP Львів і відсутні вартість товару та виокремлена вартість перевезення. Відповідно до Інкотермс 2010 термін DAP означає , що продавець виконав своє зобов?язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з ТЗ, який прибув у вказане місце призначення. Однак, декларантом не було надано документів, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваного товару. 
Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей в документах, що підтверджують всі складові митної вартості. 
Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI декларанту виставлена вимога про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення. 
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом не надано відомостей, які підтверджують заявлений рівень митної вартості. 
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості, Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ), Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ ІІІ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД №25UA205170031210U6 від 03.11.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 6 500 ЄВРО. Коригування на умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.»
Згідно з рахунком-фактурою (інвойс) №673/12/2025 від 03.12.2025 покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 5900 EUR. Товаром, що декларувався був: Легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: FORD, модель: FOCUS, рік випуску - 2021, модельний рік - 2021, дата ведення в експлуатацію – 30.07.2021, № кузова: НОМЕР_3 , № двигуна: невизначений двигун-дизель, об`єм - 1499см3, колісна формула - 4х2, місць включаючи водія - 5. Країна походження: Європейський союз (EU).
Декларантом, з метою оформлення вказаного товару, 10.12.2025 подано до Львівської митниці електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA209180103695U5, одночасно з цією митною декларацією як підставу для застосування основного методу, згідно з переліком та відповідно до умов, визначених ч.2 ст.53 Митного Кодексу України (далі - МКУ), надано документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, а саме:
- Зовнішньоекономічний контракт №01/2020 від 03.01.2020;
- Рахунок-фактура (iнвойс) №673/12/2025 від 03.12.2025;
- Автотранспортна накладна №588 від 08.12.2025;
- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 30.07.2021;
-Платіжний документ, що підтверджує купівлю товару компанією «EUROCAR&COMPANY Sp.z.o.o» б/н від 06.12.2025; 
-Копію митної декларації країни відправлення №25PL4010100018TWB5 від 05.12.2025;
- Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу №UA.012.095678-25 від 08.12.2025;
- Фото від 10.12.2025; 
- Цінова інформація від 10.12.2025.
За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI необхідне подання документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару , а саме: - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Відповідно до ч. 4 ст. 53 МКУ, у разі якщо є взаємозв`язок між продавцем і покупцем, просимо Вас надати наступні документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію)»
На вимогу митного органу декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, усі наявні у позивача документи по вказаній поставці декларантом подавалися до митного контролю разом з митою декларацією.
Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209180/2025/001873.
Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700156/2 від 16.12.2025, в графі 33 якого було вказано: «В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена вартість імпортованих товарів не може бути визнана, у зв`язку з невірним обранням декларантом методу визначення митної вартості, а саме невідповідність обраного методу вимогам ч. 1 ст. 58 МКУ. Декларант не показав, що заявлена митна вартість є наближеною до однієї з вартостей визначених ч. 18 ст. 58 МКУ.
За результатами розгляду поданих для підтвердження митної вартості документів встановлено, що продавець та покупець товарів є взаємопов`язаними особами. Відповідно до інформації, наявної в обліковій картці учасника ЗЕД керівником ТзОВ «АВТО і КОМПАНІЯ» є ОСОБА_1 , який одночасно є одним і співвласників компанії «EUROCAR&COMPANY sp.z.o.o», що видно із даних сайту wyszukiwarka-krs.ms.gov.pl . Таким чином, сторони угоди є пов`язаними між собою у розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року. У зв`язку з наявною інформацією про те, що митна вартість товарів зі схожими характеристиками, імпортованих за контрактами, укладеними між непов`язаними суб`єктами ЗЕД, є вища, ніж заявлена декларантом, у Львівської митниці були обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість, про що було повідомлено декларанта. Згідно з ч.18 ст.58 МКУ при продажі товарів між пов`язаними особами вартість операцій береться за основу для визначення митної вартості за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижче зазначених операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 62 МКУ; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 63 МКУ. У наданих під час митного оформлення документах декларантом не надано документи, що могли б продемонструвати, відповідно до вимог ч. 18 ст. 58 МКУ, що заявлена декларантом митна вартість є близькою до вартості однієї з визначених у вказаній нормі закону операцій. У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до положень ст. 53 МКУ, митним органом було направлено запит про необхідність подання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Слід зазначити, що в графі 44 МД під кодом 0730 (автотранспортна накладна) з номером №588 від 08.12.2025 міститься платіжний документ №б/н від 06.11.2025. Згідно з пунктом б ч.1 ст.355 МКУ під час переміщення товарів транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу такі документи та відомості зокрема транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні). Однак жодних транспортно-перевізних документів до митного оформлення декларантом так і не надано. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних відомостей в документах, що підтверджують всі складові митної вартості. 
Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI декларанту виставлена вимога про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення. 
У разі якщо є взаємозв`язок між продавцем і покупцем, просимо надати наступні документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом не надано відомостей, які підтверджують заявлений рівень митної вартості. 
Основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ, а також відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ у зв`язку з неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу та відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ, за результатами якої з`ясовано відсутність у митниці та декларанта відомостей для визначення митної вартості за методами 2а і 2б. Основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) не застосовувався через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ч. 1 ст.58 МКУ. Для визначення митної вартості товару неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації для визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації для визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних товарів; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ).
Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №25UA101020036408U0 від 03.11.2025, де вартість транспортного засобу із схожими характеристиками (марка: Ford; модель: Focus; двигун: дизельний; рік: 2021) визнана митним органом на рівні 8 000 євро. Коригування на обсяг партії товару, комерційні рівні, умови поставки, не здійснювалось, оскільки заявлені показники оцінюваної партії товару відповідають таким у джерелі. »
Згідно з рахунком-фактурою (інвойс) №686/12/2025 від 10.12.2025 покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 6700 EUR. Товаром, що декларувався був: Легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: CITROEN, модель: C4 SPACETOURER, рік випуску - 2020, модельний рік - 2020, дата ведення в експлуатацію – 16.11.2020 № кузова: VF73AYHZRLJ922303, № двигуна: невизначений двигун-дизель, об`єм - 1499см3, колісна формула - 4х2, місць включаючи водія - 7.
Декларантом, з метою оформлення вказаного товару, 19.12.2025 подано до Львівської митниці електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA209180107129U8, одночасно з цією митною декларацією в як підставу для застосування основного методу, згідно з переліком та відповідно до умов, визначених ч.2 ст.53 Митного Кодексу України (далі - МКУ), надано документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, а саме:
- Зовнішньоекономічний контракт №01/2020 від 03.01.2020;
- Рахунок-фактура (iнвойс) №686/12/2025 від 10.12.2025;
- Автотранспортна накладна №597 від 17.12.2025;
- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 16.11.2020;
-Платіжний документ, що підтверджує купівлю товару компанією «EUROCAR&COMPANY Sp.z.o.o» б/н від 17.12.2025;
- Митна декларація країни відправлення №25PL401010001A72B0 від 16.12.2025;
- Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу №UA.012.098828-25 від 18.12.2025;
- Фото від 19.12.2025; 
- Цінова інформація від 19.12.2025.
За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI необхідне подання документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.»
На вимогу митного органу декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, усі наявні у позивача документи по вказаній поставці декларантом подавалися до митного контролю разом з митою декларацією.
Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209180/2025/001942.
Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/000572/2 від 29.12.2025, в графі 33 якого було вказано: «В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена вартість імпортованих товарів не може бути визнана, у зв`язку з невірним обранням декларантом методу визначення митної вартості, а саме невідповідність обраного методу вимогам ч. 1 ст. 58 МКУ. Декларант не показав, що заявлена митна вартість є наближеною до однієї з вартостей визначених ч. 18 ст. 58 МКУ.
За результатами розгляду поданих для підтвердження митної вартості документів встановлено, що продавець та покупець товарів є взаємопов`язаними особами. Відповідно до інформації, наявної в обліковій картці учасника ЗЕД керівником ТзОВ «АВТО і КОМПАНІЯ» є ОСОБА_1 , який одночасно є одним і співвласників компанії «EUROCAR&COMPANY sp.z.o.o», що видно із даних сайту wyszukiwarka-krs.ms.gov.pl . Таким чином, сторони угоди є пов`язаними між собою у розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року. У зв`язку з наявною інформацією про те, що митна вартість товарів зі схожими характеристиками, імпортованих за контрактами, укладеними між непов`язаними суб`єктами ЗЕД, є вища, ніж заявлена декларантом, у Львівської митниці були обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість, про що було повідомлено декларанта. Згідно з ч.18 ст.58 МКУ при продажі товарів між пов`язаними особами вартість операцій береться за основу для визначення митної вартості за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижче зазначених операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 62 МКУ; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 63 МКУ. У наданих під час митного оформлення документах декларантом не надано документи, що могли б продемонструвати, відповідно до вимог ч. 18 ст. 58 МКУ, що заявлена декларантом митна вартість є близькою до вартості однієї з визначених у вказаній нормі закону операцій. У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до положень ст. 53 МКУ, митним органом було направлено запит про необхідність подання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI декларанту виставлена вимога про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення. 
У разі якщо є взаємозв`язок між продавцем і покупцем, просимо надати наступні документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом не надано відомостей, які підтверджують заявлений рівень митної вартості. 
Основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ, а також відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ у зв`язку з неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу та відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ, за результатами якої з`ясовано відсутність у митниці та декларанта відомостей для визначення митної вартості за методами 2а і 2б. Основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) не застосовувався через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ч. 1 ст.58 МКУ. Для визначення митної вартості товару неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації для визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації для визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних товарів; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ).
Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №25UA204140006093U1 від 17.06.2025, де вартість транспортного засобу із схожими характеристиками (марка: CITROEN; модель: C4 SPACETOURER; двигун: дизельний; рік: 2020) визнана митним органом на рівні 10 500 євро. обсяг партії товару, комерційні рівні, умови поставки не здійснювалося, оскільки заявлені показники оцінюваної партії товару відповідають таким у джерелі.»
Згідно з рахунком-фактурою (інвойс) №689/12/2025 від 11.12.2025 покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 4950 EUR. Товаром, що декларувався був: Легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: PEUGEOT, модель: 308, рік випуску - 2020, модельний рік - 2020, дата ведення в експлуатацію – 03.07.2020 № кузова: VF3LCYHZRLS157715, № двигуна: невизначений двигун-дизель, об`єм - 1499см3, колісна формула - 4х2, місць включаючи водія - 5. 
Декларантом, з метою оформлення вказаного товару, 23.12.2025 подано до Львівської митниці електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA209180108833U2, одночасно з цією митною декларацією в як підставу для застосування основного методу, згідно з переліком та відповідно до умов, визначених ч.2 ст.53 Митного Кодексу України (далі - МКУ), надано документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, а саме:
- Зовнішньоекономічний контракт №01/2020 від 03.01.2020;
- Рахунок-фактура (iнвойс) №689/12/2025 від 11.12.2025;
- Автотранспортна накладна №601 від 22.12.2025;
- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 03.07.2020;
-Платіжний документ, що підтверджує купівлю товару компанією «EUROCAR&COMPANY Sp.z.o.o» б/н від 19.12.2025; 
- Копія митної декларації країни відправлення №25PL401010001APIB6 від 19.12.2025;
- Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу №UA.012.100021-25 від 23.12.2025;
- Фото від 23.12.2025; 
- Цінова інформація від 23.12.2025.
За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI необхідне подання документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».
На вимогу митного органу декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, усі наявні у позивача документи по вказаній поставці декларантом подавалися до митного контролю разом з митою декларацією.
Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209180/2025/001943.
Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/000573/2 від 29.12.2025, в графі 33 якого було вказано: «В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена вартість імпортованих товарів не може бути визнана, у зв`язку з невірним обранням декларантом методу визначення митної вартості, а саме невідповідність обраного методу вимогам ч. 1 ст. 58 МКУ. Декларант не показав, що заявлена митна вартість є наближеною до однієї з вартостей визначених ч. 18 ст. 58 МКУ.
За результатами розгляду поданих для підтвердження митної вартості документів встановлено, що продавець та покупець товарів є взаємопов`язаними особами. Відповідно до інформації, наявної в обліковій картці учасника ЗЕД керівником ТзОВ «АВТО і КОМПАНІЯ» є ОСОБА_1 , який одночасно є одним і співвласників компанії «EUROCAR&COMPANY sp.z.o.o», що видно із даних сайту wyszukiwarka-krs.ms.gov.pl . Таким чином, сторони угоди є пов`язаними між собою у розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року. У зв`язку з наявною інформацією про те, що митна вартість товарів зі схожими характеристиками, імпортованих за контрактами, укладеними між непов`язаними суб`єктами ЗЕД, є вища, ніж заявлена декларантом, у Львівської митниці були обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість, про що було повідомлено декларанта. Згідно з ч.18 ст.58 МКУ при продажі товарів між пов`язаними особами вартість операцій береться за основу для визначення митної вартості за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижче зазначених операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 62 МКУ; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням статті 63 МКУ. У наданих під час митного оформлення документах декларантом не надано документи, що могли б продемонструвати, відповідно до вимог ч. 18 ст. 58 МКУ, що заявлена декларантом митна вартість є близькою до вартості однієї з визначених у вказаній нормі закону операцій. У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до положень ст. 53 МКУ, митним органом було направлено запит про необхідність подання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI декларанту виставлена вимога про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі продажу); - якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - копію митної декларації країни відправлення. 
У разі якщо є взаємозв`язок між продавцем і покупцем, просимо надати наступні документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На що декларантом не надано відомостей, які підтверджують заявлений рівень митної вартості. 
Основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ, а також відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ у зв`язку з неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу та відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ, за результатами якої з`ясовано відсутність у митниці та декларанта відомостей для визначення митної вартості за методами 2а і 2б. Основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) не застосовувався через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ч. 1 ст.58 МКУ. Для визначення митної вартості товару неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації для визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів, не застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації для визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних товарів; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу необхідних даних для розрахунку. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ).
Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №25UA206070015136U5 від 11.11.2025, де вартість транспортного засобу із схожими характеристиками (марка: Peugeot; модель: 308; двигун: дизельний; рік: 2020) визнана митним органом на рівні 7 500 євро. товару, комерційні рівні, умови поставки не здійснювалося, оскільки заявлені показники оцінюваної партії товару відповідають таким у джерелі.»
Не погоджуючись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.
Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в У країні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Частиною 1 статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).
Частиною 1 статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1, 2 статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. 
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частина 5 статті 53 містить норму, відповідно до якої забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №813/1229/16.
При цьому, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 № 826/997/16, від 20.02.2015 №826/8799/16, від 17.04.2018 №815/329/17, від 14.09.2018 №821/1617/17.
Аналізуючи вищезазначені положення Митного кодексу України, слід відмітити, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної і вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі №826/5959/17.
Частиною 1 статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органу (частина 4, 5 статті 55 МК України).
Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частиною 2 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 МК України).
Частиною 8 статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Частиною 2 статті 64 МК України визначено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Згідно з частиною 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини 7 цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
На підставі статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 серед іншого затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:
- «…органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів», постанова від 18.12.2018 у справі №821/110/18;
-«…витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України […] Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації», постанова від 17.07.2019 у справі №809/872/17;
- «… у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не булла відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом», постанова від 05.02.2019 у справі №816/1199/15;
- «… у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів», постанова від 05.03.2019 у справі №815/143/174;
- «… в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства», постанова від 21.12.2018 у справі №815/1670/17. 
В цій постанові Верховний Суд зазначив, що відсутність в рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.
Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про: обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості; причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.
Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.
При цьому єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:
1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;
2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;
3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);
4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.
Як встановив суд, декларантом одночасно із митними деклараціями було надано відповідачу документи для підтвердження митної вартості товару і обраний основний метод її визначення за ціною договору купівлі-продажу, а саме: разом із митною декларацією №25UA209180089467U0 надано Зовнішньоекономічний контракт №01/2020 від 03.01.2020; Рахунок-фактуру (iнвойс) №618/10/2025 від 31.10.2025; Автотранспортну накладну №543 від 03.11.2025; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.05.2019; Платіжний документ, що підтверджує купівлю товару компанією «EUROCAR&COMPANY Sp.z.o.o» б/н від 10.10.2025; Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу №UA.012.087336-25 від 03.11.2025; Копію митної декларації країни відправлення №25PL40101000146EB0 від 31.10.2025; Фото від 04.11.2025.
Разом із митною декларацією №25UA209180103695U5 подано Зовнішньоекономічний контракт №01/2020 від 03.01.2020; Рахунок-фактуру (iнвойс) №673/12/2025 від 03.12.2025; Автотранспортну накладну №588 від 08.12.2025; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 30.07.2021; Платіжний документ, що підтверджує купівлю товару компанією «EUROCAR&COMPANY Sp.z.o.o» б/н від 06.12.2025; Копію митної декларації країни відправлення №25PL4010100018TWB5 від 05.12.2025; Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу №UA.012.095678-25 від 08.12.2025; Фото від 10.12.2025; Цінова інформація від 10.12.2025.
Разом із митною декларацією №25UA209180107129U8 подано Зовнішньоекономічний контракт №01/2020 від 03.01.2020; Рахунок-фактуру (iнвойс) №686/12/2025 від 10.12.2025; Автотранспортну накладну №597 від 17.12.2025; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 16.11.2020; Платіжний документ, що підтверджує купівлю товару компанією «EUROCAR&COMPANY Sp.z.o.o» б/н від 17.12.2025; Копію митної декларації країни відправлення №25PL401010001A72B0 від 16.12.2025; Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу №UA.012.098828-25 від 18.12.2025; Фото від 19.12.2025; Цінова інформація від 19.12.2025.
Разом із митною декларацією №25UA209180108833U2 подано Зовнішньоекономічний контракт №01/2020 від 03.01.2020; Рахунок-фактуру (iнвойс) №689/12/2025 від 11.12.2025; Автотранспортну накладну №601 від 22.12.2025; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 03.07.2020; Платіжний документ, що підтверджує купівлю товару компанією «EUROCAR&COMPANY Sp.z.o.o» б/н від 19.12.2025; Копію митної декларації країни відправлення №25PL401010001APIB6 від 19.12.2025; Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу №UA.012.100021-25 від 23.12.2025; Фото від 23.12.2025; Цінова інформація від 23.12.2025.
Суд враховує, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Водночас суд зазначає, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53 МК України) заборонено (Постанова ВС КАС від 05 березня 2019року у справі №815/5791/17, адміністративне провадження №К/9901/55081/18).
Суд проаналізував зміст наданих декларантом документів та встановив, що такі містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар.
Суд наголошує, що повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).
Як видно з оскаржуваних рішень, то в них відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів. Окрім того суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.
Відповідач витребував визначені у ст. 53 Митного кодексу України документи, однак не надав доказів того, що подані позивачем документи для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Натомість відповідач прийняв оскаржувані рішення у зв`язку із неподанням декларантом всіх витребуваних у нього документів. Такі дії митного органу не узгоджуються з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України та спричиняють те, що декларант, будучи необізнаним стосовно фактичних причин, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана, не має можливості адекватно реагувати та усунути такі розбіжності (недоліки) на стадії здійснення митного контролю правильності визначення задекларованої ним митної вартості товарів.
У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700122/2 від 07.11.2025 відповідач зазначає про те, що Інвойс №618/10/2025 від 31.10.2025, наданий до митного оформлення, підписаний лише стороною Продавця та не містить підпису Покупця, а отже, нібито не узгоджує кількість, ціну та вартість товару і не підтверджує відомості щодо митної вартості товару.
З цього приводу суд зазначає таке. 
Під час дослідження доказів, судом встановлено, що відповідно до пункту 1.1. Контракту купівлі-продажу №01/2020 від 03.01.2020 року детальний асортимент, кількість, ціна одиниці товару, вартість товару (відповідної партії товару), детальні умови поставки, строки та порядок оплати узгоджуються та зазначаються сторонами у інвойсах до цього контракту, які є його невід`ємними частинами. Пунктом контракту не передбачено, що інвойс вважається погодженим виключно у разі підписання його обома сторонами.
Комерційний інвойс у зовнішньоекономічній діяльності є документом, що підтверджує угоду про продаж товарів та відображає інформацію про них, зокрема для митних цілей. Законодавством України не встановлено обов`язкової форми інвойсу та вимоги щодо підпису покупця. Для прикладу, Рекомендації №6 Європейської економічної комісії ООН щодо уніфікованого рахунка передбачають підпис виконавця (продавця), тоді як підпис покупця не є обов`язковим.
Позивач фактично погодився з виставленим продавцем інвойсом, оскільки подальші дії щодо ввезення та декларування товару підтверджують прийняття умов поставки, зазначених у документі. При цьому, якщо б мали місце підроблені документи або неправдиві відомості, митний орган був би зобов`язаний розглянути такі дії відповідно до ч.1 ст. 483 МК України. Встановлено, що посадові особи відповідача жодних дій, спрямованих на фіксацію порушення митних правил у діях позивача, не здійснювали, що свідчить про надуманість зазначеного зауваження.
Також зазначено, що після винесення рішення про визначення митної вартості відповідач завершив митне оформлення з тим самим інвойсом. Позивачем до митного оформлення було подано повний пакет документів, що підтверджує складові митної вартості товару, включно із вартістю товару та витратами, понесеними ТОВ «Авто і Компанія» за Контрактом №01/2020.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що подані декларантом документи підтверджують заявлену митну вартість товару, а вимога відповідача щодо підпису інвойсу покупцем є безпідставною.
У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700122/2 від 07.11.2025 відповідач зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Контракту поставка здійснюється згідно з правилами Інкотермс 2010, а в інвойсі №618/10/2025 від 31.10.2025 визначено умови поставки DAP – Львів, проте відсутня виокремлена вартість перевезення та не надано документів, що підтверджують транспортну складову митної вартості товару.
З цього приводу суд зазначає таке. 
Під час дослідження доказів, судом встановлено, що згідно інвойсу №618/10/2025 від 31.10.2025 сторонами узгоджено умови поставки DAP – Львів.
Умови Incoterms 2010 «Delivered at Place» (DAP) означають, що продавець виконує своє зобов`язання з поставки тоді, коли надає покупцеві товар, випущений у митному режимі експорту, готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у погоджене місце призначення. При цьому продавець несе всі ризики та витрати, пов`язані з доставкою товару до такого місця.
Отже, за умовами поставки DAP усі витрати на транспортування до визначеного пункту призначення покладаються на продавця та включаються до загальної вартості товару.
Таким чином, витрати на транспортування товару включені у вартість товару та не потребують окремого виділення в інвойсі або додаткового документального підтвердження з боку покупця.
Суд також наголошує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку при умовах поставки DAP розділяти в інвойсі вартість товару на окремі складові — ціну товару та вартість транспортування. Суть базису поставки DAP полягає в тому, що продавець за єдину погоджену суму забезпечує доставку товару до визначеного сторонами місця.
При цьому чинним законодавством не встановлено вимог ані щодо обов`язкового розподілу складових ціни в інвойсі, ані щодо обов`язкового подання транспортних документів у випадку, якщо витрати на транспортування вже включені до вартості товару.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України транспортні (перевізні) документи подаються як документи, що підтверджують митну вартість товарів, лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.
Оскільки за умовами поставки DAP – Львів витрати на транспортування включені до вартості товару, обов`язок подання окремих документів на підтвердження транспортної складової у декларанта відсутній.
Крім того, вимоги відповідача щодо обов`язкового виокремлення вартості перевезення не ґрунтуються на нормах закону, що суперечить положенням статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2025 у справі №280/7653/23, в якій суд дійшов висновку, що за умовами поставки згідно Інкотермс 2010, які передбачають оплату перевезення продавцем, витрати на транспортування включаються до вартості товару та не потребують окремого підтвердження з боку покупця.
Отже, зауваження митного органу щодо відсутності виокремленої вартості перевезення та неподання документів на підтвердження транспортної складової є безпідставними, а подані декларантом документи підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом – за ціною договору.
Відповідач у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700156/2 від 16.12.2025 зазначає, що в графі 44 митної декларації під кодом 0730 (автотранспортна накладна) з номером №588 від 08.12.2025 міститься платіжний документ №б/н від 06.11.2025 та робить висновок про ненадання декларантом транспортних (перевізних) документів.
З цього приводу судом встановлено, що поставка товару здійснювалась на умовах DAP - UA Львів відповідно до Incoterms 2010, що підтверджується інвойсом №673/12/2025 від 03.12.2025.
Згідно з правилами Incoterms 2010 термін DAP (Delivered at Place/«Постачання в місці призначення») означає, що продавець виконує свої зобов`язання з поставки шляхом доставки товару у погоджене сторонами місце призначення, несучи всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару до такого місця.
Отже, витрати на транспортування товару до м. Львів покладені на продавця та включені у вартість товару, визначену в інвойсі.
Відповідно до підпункту 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України транспортні (перевізні) документи подаються як документи, що підтверджують митну вартість товарів, лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.
Оскільки за умовами поставки DAP витрати на транспортування включені до вартості товару, обов`язок подання окремих транспортних документів саме для підтвердження складових митної вартості у декларанта відсутній.
Крім того, автотранспортна накладна №588 від 08.12.2025 була зазначена у графі 44 митної декларації та подана до митного оформлення. Жодних зауважень щодо її змісту чи належності посадовою особою митного органу у Картці відмови №UA209180/2025/001873 не зазначено. Більше того, митне оформлення з цими ж документами було завершено, що свідчить про відсутність реальних перешкод для митного контролю та про формальний характер наведеного зауваження.
Також митний орган помилково зазначає невірну дату платіжного документа, що додатково свідчить про необґрунтованість висновків відповідача.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, твердження відповідача про ненадання транспортних (перевізних) документів не відповідає фактичним обставинам справи, а вимога щодо їх обов`язкового подання за умовами поставки DAP є безпідставною. Подані декларантом документи були достатніми для здійснення митного контролю та підтвердження заявленої митної вартості товару.
У всіх трьох оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700156/2 від 16.12.2025, №UA209000/2025/000572/2 від 29.12.2025 та №UA209000/2025/000573/2 від 29.12.2025 відповідач зазначає, що продавець та покупець є взаємопов`язаними особами, оскільки керівник ТОВ «Авто і Компанія» одночасно є співвласником компанії «EUROCAR&COMPANY sp.z.o.o», а тому існують підстави вважати, що взаємозв`язок вплинув на заявлену митну вартість товару. Також відповідач посилається на частину 18 статті 58 Митного кодексу України, зазначаючи, що декларантом не доведено близькість заявленої вартості до вартості операцій з непов`язаними особами.
З цього приводу суд зазначає таке.
Відповідно до частин 12– 14 статті 58 Митного кодексу України сам по собі факт пов`язаності продавця і покупця не є підставою для неприйняття вартості операції. У такому випадку митний орган зобов`язаний дослідити обставини продажу та прийняти вартість операції за першим методом за умови, що взаємовідносини сторін не вплинули на ціну товару.
При цьому законодавець прямо покладає обов`язок доведення впливу взаємозв`язку на митний орган. За наявності підстав вважати, що пов`язаність вплинула на ціну, митний орган повинен надати декларанту належні письмові обґрунтування такого впливу. У разі відсутності належного обґрунтування вважається, що взаємовідносини не вплинули на ціну оцінюваних товарів.
Крім того, відповідно до частини 16 статті 58 МК України особи визнаються пов`язаними у випадках, визначених статтею 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Згідно з частиною 4 статті 15 зазначеної Угоди пов`язаність має місце лише у чітко визначених випадках, зокрема якщо одна особа безпосередньо чи опосередковано володіє або контролює 5 і більше відсотків акцій обох підприємств, або якщо одна особа безпосередньо чи опосередковано контролює іншу.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Авто і Компанія», тобто найманою посадовою особою, а не його кінцевим бенефіціарним власником. 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Авто і Компанія» належать іншій особі.
Таким чином, відсутні докази того, що будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє або контролює 5 і більше відсотків статутного капіталу обох підприємств чи що одне підприємство контролює інше. Отже, твердження відповідача про пов`язаність сторін у розумінні статті 15 Угоди є необґрунтованим.
Навіть за умови формального визнання сторін пов`язаними, митним органом не надано жодного належного письмового обґрунтування того, яким саме чином така пов`язаність вплинула на ціну оцінюваного товару. Посилання лише на те, що митна вартість подібних товарів, імпортованих іншими суб`єктами, є вищою, саме по собі не доводить впливу взаємозв`язку на ціну конкретної операції.
Частина 18 статті 58 МК України передбачає можливість для декларанта підтвердити прийнятність ціни шляхом порівняння з іншими операціями. Однак із змісту Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року вбачається, що такий спосіб є альтернативним засобом доведення прийнятності ціни, а не обов`язком декларанта у кожному випадку.
Митний орган зобов`язаний спочатку обґрунтувати наявність сумнівів щодо впливу взаємозв`язку на ціну, і лише за наявності таких належних обґрунтувань може ставити питання про застосування інших методів визначення митної вартості.
Отже, за відсутності належних і допустимих доказів впливу взаємозв`язку між продавцем і покупцем на ціну товару, відсутні правові підстави для відмови у застосуванні першого методу визначення митної вартості - за ціною договору.
Таким чином, висновки відповідача про необхідність коригування митної вартості з підстав пов`язаності сторін є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам статті 58 Митного кодексу України та положенням Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року.
Оскільки позивачем подано митниці достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, то заявлена митна вартість за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 Митного кодексу України.
Враховуючи наведе, суд вважає, що митним органом здійснено формальний підхід до аналізу документів, наданих декларантом для підтвердження складової митної вартості товару за основним методом та не проаналізовано їх повній мірі, крім того акцентовано увагу на даних, які не мають впливу на визначення складової митної вартості товару в розумінні норм ст.ст. 49-50, 53, 54, 55, 58 МКУ, а посилання митного органу на порушення позивачем митного законодавства при декларуванні товару не можуть вважатись розбіжністю у розумінні частини 3 ст.53 МК України і не можуть бути підставою коригування митної вартості.
Відтак, суд вказує, що вищевказані зауваження митного органу є безпідставними.
Суд також звертає увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
Суд зазначає, що досліджені первинні документи, які також подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом. Крім того, за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Рішення відповідача не можуть ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару.
Також оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів:
- відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методів 2а, 2б, 2в, 2г;
- застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею використанням інформації з баз даних ЄАІС Держмитслужби та зазначенням номеру та дати митної декларації.
В графі 33 оскаржених рішень про коригування митної вартості вказані номери та дати митних декларацій, що слугували джерелом інформації для прийняття рішень про коригування митної вартості. При цьому відповідач не пояснив аргументацію обрання саме цих декларацій в якості джерела інформації для визначення митної вартості, а не будь-яких інших. Суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номера та дати митної декларації, яка з неочевидних суду причин була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).
Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару, а тому рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/700122/2 від 07.11.2025, №UA209000/2025/700156/2 від 16.12.2025, №UA209000/2025/000572/2 від 29.12.2025 та №UA209000/2025/000573/2 від 29.12.2025 не відповідають встановленим у частині 2 статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості та розсудливості, отже, підлягають скасуванню як протиправні.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.
Відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 2662,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд
в и р і ш и в :
адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто і Компанія» (місце знаходження: 79013, Львівська обл., м. Львів, вул. Степана Бандери, 83/12, код ЄДРПОУ 40453165) до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄДРПОУ 43971343) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/700122/2 від 07.11.2025;
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/700156/2 від 16.12.2025;
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000572/2 від 29.12.2025.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2025/000573/2 від 29.12.2025.
Стягнути з Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄДРПОУ 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто і Компанія» (місце знаходження: 79013, Львівська обл., м. Львів, вул. Степана Бандери, 83/12, код ЄДРПОУ 40453165) 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят два) грн. 40 коп. судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 25.02.2026.

Суддя Лунь З. І.