ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2026 Справа № 914/242/26 

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом:	Акціонерного товариства «Ідея Банк», м.Львів	
до відповідача:	ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг	
про:	стягнення 77 320,88 грн.	

Представники учасників справи: не викликались

Хід справи.
До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Ідея Банк», м. Львів про стягнення з ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг заборгованості за кредитним договором в розмірі 77 320,88 грн., яка складається з 42 121,65 грн. – прострочений борг, 4,41 грн. – прострочені проценти, 35 194,82 грн. – прострочена плата за обслуговування кредиту, а також судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи 914/242/26 та передано на розгляд судді Мазовіти А.Б.
Ухвалою від 27.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань; вирішено інші процедурні питання (з урахуванням ухвали суду від 06.02.2026 про виправлення описки).
Процесуальні документи в даній справі направлялись позивачу засобами електронного зв`язку до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», відповідачу – засобами поштового зв`язку на відому суду адресу, втім вручені не були та повернулись до суду. Відповідні докази повідомлення учасників справи містяться в матеріалах справи.
Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень".
Згідно ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Статтею 251 цього Кодексу унормовано, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ч.2, ч.5, ч.8 ст. 252 ГПК України).
Матеріали справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, та надано достатньо часу для надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення учасників справи про здійснення її розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений кредитним договором № КБ03.00408.009919586 від 19.01.2023 термін та не сплатив нараховані інші платежі і заборгованість становить 77 320,88 грн., з яких: 42 121,65 грн. – прострочений борг, 4,41 грн.- прострочені проценти, 35 194,82 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.
Відповідно до вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.
З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомо, що Рубєкіна Юлія Сергіївна з 11.12.2018 по 20.01.2025 мала статус підприємця.
19.01.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Рубєкіною Юлією Сергіївною (позичальник) було укладено кредитний договір № КБ03.00408.009919586, за умовами якого кредитор надає позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених даним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним (п. 1.1 кредитного договору).
Згідно пункту 2.1 кредитного договору сторони узгодили, що банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах:
Розмір та валюта кредиту: 101 100,00 грн. (пп. 2.1.1)
Ціль кредиту: поповнення обігових коштів. (пп. 2.1.2)
Процентна ставка: фіксована 0,01% річних. (пп. 2.1.3)
Комісія за видачу кредитних коштів: 1,1% від суми кредиту. (пп. 2.1.4)
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 2,9% від суми кредиту. (пп. 2.1.5)
Термін повернення кредиту: по 19.01.2026 (включно). (пп. 2.1.6)
Порядок видачі кредиту: перерахунок коштів на поточний рахунок позичальника. (пп. 2.1.7)
Графік повернення кредиту: додаток № 1 до договору кредиту. (пп. 2.1.8)
Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку позичальника (п. 2.5 кредитного договору).
Відповідно до п. 3.1 кредитного договору позичальник сплачує банку вказані у п. 2.1 комісії в наступному порядку: комісія за видачу кредитних коштів утримується з суми кредиту в день видачі кредитних коштів; комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту, та сплачується позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів, який наведений в додатку № 1 до даного договору (графік). Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту.
Проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт» (п. 3.2 договору). 
Згідно п. 3.3 кредитного договору базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом. 
Пунктом 3.4 кредитного договору передбачено, що графік платежів позичальника за договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за договором кредиту, а також у інших випадках передбачених цим договором або законом.
Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і в терміни, передбачені цим договором (п. 4.1 кредитного договору). 
Сторони погодили, що позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком (п. 4.2 кредитного договору).
Відповідно до п. 4.4 кредитного договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку.
Банк, у передбачених цим договором випадках, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника в порядку визначеному цим договором (п. 4.11 кредитного договору).
Згідно з п. 5.2.5 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту за цим договором у наступних випадках: наявності обставин, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит не буде повернуто у строки, визначені цим договором; надання позичальником для отримання кредиту документів/інформації, що виявилися недостовірними; невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених цим договором; наявності арешту грошових коштів позичальника на його поточних рахунках в банку; невиконання грошових зобов`язань за договором; порушення проти позичальника справи про банкрутство або прийняття рішення про його припинення/ліквідацію. При цьому датою, з якої у банку виникає право вимагати у позичальника погашення заборгованості за цим договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п. 5.2.5 цього договору фактів. Сторони домовились, що виникнення зобов`язання позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за цим договором згідно п. 5.2.5 цього договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим договором платіжних зобов`язань позичальника в строк, що зазначений у відповідній вимозі банку, яка направляється позичальнику в порядку, передбаченому п. 11.1 цього договору. У випадку порушення позичальником встановленого у відповідній вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості за цим договором кінцевий термін погашення кредиту вважається таким, що настав та позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у відповідній вимозі погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені цим договором.
Пунктом 5.3 кредитного договору визначено обов`язки позичальника, зокрема такі як: повернення кредиту разом з процентами та комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком (пп. 5.3.2); повернути кредит, проценти, комісію за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу банку у випадках, передбачених договором (пп. 5.3.5).
Договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до сплину терміну повернення кредиту. Зобов`язання сторін за договором діють до їх повного виконання (п. 9.1 кредитного договору).
Договір підписано сторонами без зауважень та виправлень.
У додатку № 1 до договору кредиту № КБ03.00408.009919586 від 19.01.2023 сторони погодили графік щомісячних платежів, згідно якому відповідач повинен був вносити платежі кожне 19 число місяця в розмірі 5 741,00 грн. (в період з 19.02.2023 по 19.12.2025) та 5 728,95 грн. 19.01.2026.
Позивач виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується платіжною інструкцією № 6203784 від 19.01.2023 з призначенням платежу «видача кредиту згідно кредитного договору № КБ03.00408.009919586 від 19.01.2023».
Згідно виписки по рахунку станом на 07.01.2026 відповідач сплатив позивачу 58 978,35 грн. за тіло кредиту. Докази повернення відповідачем решти заборгованості у матеріалах справи відсутні.
На виконання умов кредитного договору банком 07.10.2025 було надіслано вимогу № 12.4.2/КБ03.00408.009919586 від 01.10.2025 про дострокове виконання зобов`язань, що підтверджується описом вкладення про надіслання вимоги відповідачу, проте дана вимога залишилась без відповідного реагування зі сторони відповідача.
Відповідач отриманий кредит у встановлений договором термін не повернув та не сплатив інших нарахованих обов`язкових до сплати сум, у тому числі проценти за кредитним договором та плату за обслуговування кредиту, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю з огляду на наступне.
У відповідності до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань).
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з яким правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного кредитного договору № КБ03.00408.009919586 від 19.01.2023. В матеріалах справи відсутні і сторонами не подавались докази на підтвердження визнання недійсним зазначеного кредитного договору повністю чи частково у встановленому порядку, у зв`язку з чим суд виходить з принципу правомірності цього правочину, який є обов`язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 Цивільного кодексу України. 
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 наведеного Закону).
Як було встановлено судом, позивачем на умовах укладеного з відповідачем кредитного договору № КБ03.00408.009919586 від 19.01.2023 було надано останньому кошти в розмірі 101 100,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжною інструкцією та банківською випискою по рахунку відповідача, але відповідач в свою чергу не здійснив повного повернення наданих йому кредитних коштів у визначений договором строк, а лише частково в сумі 58 978,35 грн. Тобто на момент ухвалення рішення в цій справі у відповідача рахується заборгованість за тілом кредиту в сумі 42 121,65 грн. Відповідачем зазначені обставини не оспорювались.
Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Як вбачається з п. 3.2, 3.3 кредитного договору проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт»; базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом. 
Згідно з п. 3.4 графік платежів позичальника за договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором або законом.
Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 5.2.5 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, а також у разі невиконання грошових зобов`язань.
Відповідач не виконав обов`язку щодо повернення кредиту у встановлені та погоджені договором терміни. Отже, позивач мав право вимагати дострокового повернення всієї позики та сплати процентів.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, а також те, що відповідач не надав суду заперечень щодо заявлених вимог та/або доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань, в матеріалах справи вони відсутні, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача. 
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд –
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819; 79008, м. Львів, вул. Валова, 11) заборгованість за кредитним договором в розмірі 77 320,88 грн., з яких: 42 121,65 грн. – прострочений борг, 4,41 грн. - прострочені проценти, 35 194,82 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту, а також судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 26.03.2026

Суддя Мазовіта А.Б.