Справа №345/1774/26 
Провадження № 2/345/1699/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02.04.2026 року м.Калуш

Калуськийміськрайонний суд Івано-Франківськоїобласті в складі:
головуючоїсудді Кардаш О.І.
секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була спадкоємицею ОСОБА_5 , прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, право на завершення приватизації земельної частки (пай) площею 29,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж у натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ 06 реєстраційний №320, виданого Новицькою сільською радою на підставі її рішення від 18.09.1995 року, розташованої в Івано-Франківській області, Калуського району, на території Новицької сільської ради, за межами населеного пункту села Новиця, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який постійно проживав в с.Новиця Калуського Району Івано-Франківської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка постійно проживала в с.Новиця Калуського району Івано-Франківської області та яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_5 . На випадок своєї смерті Спадкодавці за життя заповіту не склали, а тому спадкування належного їм майна здійснюється по закону. 
Померлому ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна частка (пай) площею 29,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж у натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ 06 реєстраційний №320.
На час відкриття спадщини у спадкодавців народилось двоє дітей – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які відповідно до ст. 1261 ЦК України належать до першої черги спадкування.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину прийняли, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали із Спадкодавцем ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після сметрі чоловіка ОСОБА_5 . Інших спадкоємців, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену статті 1241 ЦК України, немає. 
Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, місце розташування: село Новиця, Калуський район, Івано-Франківська область.
Однак, листом приватний нотаріус Лесик В.Б. за № 907/02-14 від 05.09.2025 року повідомила, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після сметрі чоловіка ОСОБА_5 , видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно.
Дана ситуація виникла в зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_5 не отримав державний акт на право власності на земельні ділянки і , таким чином, не набув права власності на земельні ділянки як об`єкт цивільних прав у розумінні статті 125 Земельного кодексу України. На момент своєї смерті він залишився власником майнового права на земельну часту (пай) без визначення меж цієї ділянки в натурі. Так, земельну частку (пай) згідно з вказаним Сертифікатом було виділено в натурі, виготовлено технічний звіт, на підставі якого сформовано дві земельні ділянки площею 0,3589 га та 0,2806 га. Однак, в зв`язку зі смертю спадкодавця подальші дії, зокрема присвоєння кадастрового номера та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки, були призупинені.
У зв`язку із цим, зараз позивачі не мають можливості у позасудовому порядку оформити спадкові права на спірні земельні ділянки, що й стало підставою для звернення до суду.
Представник позивачів ОСОБА_3 в підготовче судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутності та відсутності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити у повному обсязі (а.с.70).
Представник відповідача сільський голова Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Дадяк Б.І. подав суду заяву, у відповідності до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.72-73).
Відповідно до ч. 3 ст.200ЦПК України за результатами підготовчогопровадження суд ухвалюєрішення у випадкувизнання позову відповідачем.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. 
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (а.с.13), а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с. 14), та яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_5 . 
Після смерті Спадкодавців відкрилась спадщина на все належне їм майно.
На випадок своєї смерті Спадкодавці за життя заповіту не склали, а тому спадкування належного їм майна здійснюється по закону.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є синами померлих (а.с.5) спадщину прийняли, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали із Спадкодавцем ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після сметрі чоловіка ОСОБА_5 , про що свідчить довідка за №204 від 15.09.2025 року видана Новицькою сільською радою (а.с.24). Інших спадкоємців, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену статті 1241 ЦК України, немає. 
05.09.2025 року ОСОБА_1 та та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається із земельних ділянок, місце розташування: село Новиця, Калуський район, Івано-Франківська область (а.с.12).
Однак, листом приватного нотаріуса Лесик В.Б. за № 907/02-14 від 05.09.2025 року повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після сметрі чоловіка ОСОБА_5 , видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно (земельні ділянки), з цих причин для вирішення питання по суті рекомендовано звернутись в суд. (а.с.12).
Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення сесії Новицької сільської ради від 18.09.1995 року «Про передачу земель, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у власність» ОСОБА_5 було включено до списків громадян, які мають право на приватизацію землі (а.с.25-27).
Згідно схем розміщення земельних ділянок ОСОБА_5 : площа земельної ділянки-0,3589 га, місце розташування Новицька сільська рада, за межами населеного пункту села Новиця урочище «Грабів» та площа земельної ділянки-0,2806 га, місце розташування Новицька сільська рада, за межами населеного пункту села Зелений Яр (а.с.28-29, 30-31).
З Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №320 вбачається, що ОСОБА_5 є власником земельної частки(паю) площею 29,78 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Новицької сільської ради Калуського району в межах середньої земельної частки без визначення меж на місцевості. (а.с.32). 
За життя ОСОБА_5 не отримав державний акт на право власності на земельні ділянки і , таким чином, не набув права власності на земельні ділянки як об`єкт цивільних прав у розумінні статті 125 Земельного кодексу України. На момент своєї смерті він залишився власником майнового права на земельну часту (пай) без визначення меж цієї ділянки в натурі. Так, земельну частку (пай) згідно з вказаним Сертифікатом було виділено в натурі, виготовлено технічний звіт, на підставі якого сформовано дві земельні ділянки площею 0,3589 га та 0,2806 га. (а.с.33-47, 48-62). Однак, в зв`язку зі смертю спадкодавця подальші дії, зокрема присвоєння кадастрового номера та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки, були призупинені.
Таким чином, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була спадкоємицею ОСОБА_5 , прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, право на завершення приватизації земельної частки (пай) площею 29,78 умовних кадастрових гектарів, право на вищевказані земельні ділянки , входить до складу спадщини.
Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни.
Згідно ст. 81 ЗК України, громадяниУкраїнинабувають права власності на земельніділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншимицивільно-правовимиугодами; б) безоплатноїпередачііз земель державної і комунальноївласності; в) приватизаціїземельнихділянок, щобулиранішенаданіїм у користування; г) прийняттяспадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належноїїмземельноїчастки (паю).
Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуваннігромадян;
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
в) одержання земельних ділянокіз земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 118 ЗК України, процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка постійно проживала з спадкодавцем та яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав після смерті свого чоловіка.
За життя спадкодавці заповіту не склали. 
Позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину в силу статті 1268 ЦК України після смерті ОСОБА_4 , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали із Спадкодавцем, що підтверджується відповідною довідкою.
05 вересня 2025 року позивачі звернулися з заявою про прийняття спадщини, та листом від 05.09.2025 року №907/02-14 приватний нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину на спадщину за законом не представляється можливим оскільки на дані земельні ділянки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на них . (а.с.12).
В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщинивходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до позивачів перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки.
Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Положеннями ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розглядуцивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.
Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ст. 126 ЗК України, оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За життя спадкодавцем ОСОБА_5 розпочато процедуру приватизації земельнних ділянок, що підтверджено рішенням сесії Новицької сільської ради від 18.09.1995 року «Про передачу земель, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у власність» де ОСОБА_5 було включено до списків громадян, які мають право на приватизацію землі; Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ №320 згідно якого ОСОБА_5 є власником земельної частки(паю) площею 29,78 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Новицької сільської ради Калуського району в межах середньої земельної частки без визначення меж на місцевості; також виготовлено технічний звіт, на підставі якого сформовано дві земельні ділянки площею 0,3589 га та 0,2806 га.
Однак, спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а Державний акт на право приватної власності на вищезазначені земельні ділянки, він так і не виготовив, а спадкодавець ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після сметрі чоловіка ОСОБА_5 . 
У такому випадку така земельна ділянка входять до складу спадщини, а спадкоємці за законом померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 набувають право на завершення приватизації.
На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Через фактично незавершення процедури приватизації ОСОБА_5 за життя не було отримано державний акт, а тому за спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємців, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірної земельної ділянки.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 померли до видачі державного акта, до позивачів, як їхніх спадкоємців в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації, оскільки право власності на земельну ділянку у ОСОБА_5 не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачів.
Враховуючи те, що позивачі по справі є спадкоємцями за законом, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем, то зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.
За таких підстав, суд, переконується в тому, що саме тому позивачі мають право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ними права власності на цю земельну ділянку.
На підставінаведеного ст. 1220-1223,1268,1269 ЦК України, керуючись ст. 206, 258-259, 263-265 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була спадкоємицею ОСОБА_5 , прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, право на завершення приватизації земельної частки (пай) площею 29,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж у натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ 06 реєстраційний №320, виданого Новицькою сільською радою на підставі її рішення від 18.09.1995 року, розташованої в Івано-Франківській області, Калуського району, на території Новицької сільської ради, за межами населеного пункту села Новиця, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: