Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/308/26
Провадження № 2/542/390/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

18 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (надалі також – позивач, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 750710 від 22 листопада 2021 року в сумі 11629 грн 80 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3900 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7729 грн 80 коп.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 лютого 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 37) позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 38).
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» посилалось на те, що 22 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер» (надалі також – ТОВ «ФК «Джобер») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 750710 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі з використанням електронного підпису, який відповідач відтворила шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер її мобільного телефону. 
Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «Джобер» надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3900 грн 00 коп.; дата надання кредиту: 22.11.2021; строк кредиту: 28 днів; відсоткова ставка: 2% на добу.
Позивачем зазначено, що факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою, відповідно до якої 22 листопада 2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3900 грн 00 коп. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
30 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги № 1-30/11/2023, відповідно до якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором № 750710 від 22 листопада 2021 року, укладеним із ОСОБА_1 .
Вказано, що позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, яка була залишена без виконання.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути з  ОСОБА_1 загальну суму заборгованості в розмірі 11629 грн 80 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3900 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7729 грн 80 коп.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 41), клопотань про відкладення не насилав, про причини неявки не повідомляв, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 5-зі звороту).
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала.
Згідно з інформацією Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 24/02.14.3-38, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37).
Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 01 квітня 2026 року, яка направлялась разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження від 23 лютого 2026 року у справі на зареєстровану адресу ОСОБА_1 , були отримані останньою 27 лютого 2026 року (а.с. 44).
Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Відповідно до змісту пункту 1 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.
В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 23 лютого 2026 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористалась.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Оскільки, судова повістка є врученою відповідачу та враховуючи неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 22 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 750710 (надалі також – договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 11-16).
Відповідно до пункту 1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України - гривні у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, у розмірі та порядку, встановлених договором.
Згідно з пунктами 1.2. – 1.4. договору визначено, що загальний розмір наданого кредиту складає 3900 грн 00 коп. Строк, на який надається кредит, складає 28 календарних днів з моменту підписання цього договору та перерахування (видачі) коштів позичальнику, а саме: з 22.11.2021 по 19.12.2021 року. Процентна ставка за кредитом становить 1.90 % від суми кредиту в день. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту, а у разі часткового погашення – на непогашену частину.
Відповідно до пункту 1.11. договору зокрема встановлено, що порядок укладення даного договору, порядок та умови надання кредиту, визначені Внутрішніми правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Джобер», затвердженими наказом директора ТОВ «ФК «Джобер» № 11 від 01 листопада 2021 року, розміщеними на веб-сайті кредитодавця: https://topcredit.ua.
Згідно з пунктом 3.1. договору за користування наданими у кредит грошовими коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти від суми наданого кредиту у національній валюті України - гривні, по фіксованій процентній ставці, яка визначена в пункті 1.4. цього Договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії Договору.
Відповідно до пункту 4.1. договору позичальник зобов`язується повернути суму отриманого кредиту, сплатити суму нарахованих процентів за користування кредитом у строки, визначені в графіку платежів. Повернення суми кредиту та сплата процентів за користування кредитом має бути здійснено позичальником не пізніше останнього дня користування кредитом, що є належним виконанням зобов`язань позичальника за цим договором.
Підпунктом 5.2.9 пункту 5.2. договору визначено, що кредитодавець має право передати іншій особі свої права кредитора за правочином відступлення права вимоги або факторингу без згоди позичальника.
Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовувала електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений їй на номер мобільного телефону (а.с. 20).
Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Джобер» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, і відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом.
Також, електронним підписом ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-10).
Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту від 22 листопада 2021 року, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови кредитування, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, умови нарахування відсотків, порядок повернення кредиту, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором.
Встановлено, що факт отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайз Фінанс» вих. № 1102/2026-1 від 11 лютого 2026 року, відповідно до якого зазначено про перерахування 22 листопада 2021 року кредитних коштів в сумі 3900 грн 00 коп., маска картки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 (а.с. 27).
Підписавши 22 листопада 2021 року кредитний договір № 750710, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним.
Таким чином, ТОВ «ФК Джобер» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надало ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Судом встановлено, що 30 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір №1-30/11/2023 відступлення права вимоги, пунктом 1.1. якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому проваджені та усіх судових спорах, пов`язаному з правом вимоги (а.с. 21-23).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №1-30/11/2023 від 30 листопада 2023 року до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» перейшло право вимоги за договором № 750710 від 22 листопада 2021 року, боржник ОСОБА_1 , загальна сума 11629 грн 80 коп., що складається із залишку по тілу кредиту в розмірі 3900 грн 00 коп. та залишку по відсотках в розмірі 7729 грн 80 коп. (а.с. 19).
Згідно з платіжною інструкцією № 1063 від 27 листопада 2025 року ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» здійснило оплату ТОВ «ФК «Джобер» згідно договору відступлення права вимоги №1-30/11/2023 від 30 листопада 2023 року (а.с. 30).
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 750710 від 22 листопада 2021 року за період 22.11.2021-26.12.2025 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» складає 11629 грн 80 коп., із них: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 3900 грн 00 коп. та прострочена заборгованість за відсотками – 7729 грн 80 коп. (а.с. 18).
ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» складено ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором вих. б/н від 26 грудня 2025 року та повідомлено про те, що на підставі договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 від 30 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» право вимоги заборгованості за кредитним договором № 750710 від 22.11.2021 відступлене ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн». Зазначено, що заборгованість по кредитному договору № 750710 від 22.11.2021 перед ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», на дату відступлення склала 11629 грн 80 коп., зокрема: заборгованість за сумою кредиту становить 3900 грн 00 коп., заборгованість відсотками 7729 грн 80 коп. (а.с. 17).
Отже, первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до кредитного договору № 750710 від 22 листопада 2022 року виконав в повному обсязі.
В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином ані перед первинним кредитором, ані перед новим кредитором не виконала, не сплатила своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору № 750710 від 22 листопада 2021 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 11629 грн 80 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3900 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7729 грн 80 коп.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що 22 листопада 2021 року між ТОВ «ФК Джобер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 750710, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 3900 грн 00 коп. строком на 28 днів.
Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідач прийняла пропозицію укласти договір (а.с. 17-зі звороту).
Також, електронним підписом - одноразовим ідентифікатором відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 10-зі звороту).
Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайз Фінанс» про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 27).
Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за кредитним договором № 750710 від 22 листопада 2021 року в сумі 11629 грн 80 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3900 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7729 грн 80 коп.
Доказів протилежного відповідачкою до суду не надано.
ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» на підставі договору № 1-30/11/2023 відступлення права вимоги від 30 листопада 2023 року набуло статус нового кредитора за кредитним договором №750710 від 22 листопада 2021 року, отримало право вимоги щодо ОСОБА_1 відносно заборгованості за кредитним договором.
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом та заборгованості за відсотками – не виконала ані перед первісним кредитором, ані перед фактором ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», який набув право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору відступлення права вимоги.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 750710 від 22 листопада 2021 року в розмірі 11629 грн 80 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3900 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7729 грн 80 коп.
Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляла, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надала, власний розрахунок не надала.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. (а.с. 7).
Враховуючи вищезазначене та у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача по справі у розмірі 2662 грн 40 коп. на користь позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн».
Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 13000 грн 00 коп.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду копію договору № 09/07/2025 про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року, укладеного ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» із адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем (а.с. 24-26), додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 09/07/2025 від 09 липня 2025 року, датовану 20 січня 2026 року, відповідно до якої сторони погодили змінити розмір правової допомоги адвоката (а.с. 26), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката гр. ОСОБА_3 серії КС № 8096/10 від 18 липня 2019 року (а.с. 28),список згрупованих поштових відправлень № 20879-07-20-42, з якого вбачається направлення ОСОБА_1 копії позовної заяви з додатками, сума відправлення – 38 грн (а.с. 31).
Також, у позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розмір судових витрат, які включають надання адвокатом послуг (а.с. 4-зі звороту - 5), а саме:
- зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору № 750710 від 22 листопада 2021 року (1 година - 2500 грн 00 коп.);
- складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг, аналіз судової практики (2,5 години - 6250 грн 00 коп.);
- сплата судового збору за подання позовної заяви (2662 грн 40 коп.);
- інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (1,5 години - 3750 грн 00 коп.);
- канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції (500 грн 00 коп.). Усього: 5 год 00 хв. – 15662 грн 40 коп.
На підтвердження факту отримання позивачем ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» послуг адвоката та понесених витрат на правову допомогу позивачем надано, зокрема: акт отримання правової допомоги від 25 березня 2026 року із зазначенням найменування та вартості послуг, а саме: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору № 750710 від 22 листопада 2021 року (1 година - 2500 грн 00 коп.), складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг, аналіз судової практики (2,5 години - 6250 грн 00 коп.), інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (1,5 години - 3750 грн 00 коп.), канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції (500 грн 00 коп.). Усього: 5 год 00 хв. - 13000 грн 00 коп. (а.с. 49), платіжна інструкція № 1366 від 25 березня 2026 року на суму 13000 грн 00 коп., призначення платежу: правнича допомога згідно з договором про надання правової допомоги від 09.07.2025, згідно з рахунком 25.03.2026-26 (а.с. 50), рахунок 25.03.2026-26 від 25 березня 2026 року (а.с. 51).
Надаючи оцінку клопотанню представника позивача про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі наявні підстави для стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» витрат на правничу допомогу, проте у зменшеному до 4000 грн 00 коп. розмірі, що є співмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Щодо включення позивачем до розміру канцелярських витрат на виготовлення копій документів, відправку поштової кореспонденції у розмірі 500 грн 00 коп., то суд зазначає, що у цій частині витрати позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем надано докази понесення витрат лише на поштове відправлення відповідачу на суму 38 грн 00 коп. (а.с. 31).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп., та витрат, пов`язаних з розглядом судової справи (канцелярські витрати) в сумі 38 грн 00 коп., оскільки саме такі суми є співмірними із ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг та підтверджується наданими до суду документами.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (ЄДРПОУ 44002941, вул. Саперне Поле, буд. 12, нежитлове приміщення 1008, м. Київ) заборгованість за кредитним договором № 750710 від 22 листопада 2021 року у загальному розмірі 11629 грн 80 коп. (одинадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять гривень вісімдесят копійок), що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3900 грн 00 коп. (три тисячі дев`ятсот гривень) та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7729 грн 80 коп. (сім тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень вісімдесят копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (ЄДРПОУ 44002941, вул. Саперне Поле, буд. 12, нежитлове приміщення 1008, м. Київ) витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп. (чотири тисячі гривень) та витрати, пов`язані з розглядом судової справи (канцелярські витрати), в сумі 38 грн 00 коп. (тридцять вісім гривень).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», ЄДРПОУ 44002941, вул. Саперне Поле, буд. 12, нежитлове приміщення 1008, м. Київ;
відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,АДРЕСА_1 .

Суддя   О.О. Шарова-Айдаєва