Справа № 723/5632/25
Провадження № 2/723/1118/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року   м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Дедик Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні в залі суду в м. Сторожинець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ ««Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 04.10.2023 року між відповідачем  ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 7136061 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 5400,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , зі строком кредитування 360 днів (дата останнього платежу про кредиту 28.09.204 року), який підписаний одноразовим ідентифікатором С7555. 
Вказують, що відповідно до п.п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п.1.4 цього договору. 
Також вказують, що у період з 04.10.2023 року по 24.07.2024 року відповідачем здійснено оплати на рахунок ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в розмірі 2467,85 грн., спрямованих на оплату тіла кредиту в розмірі 161,19 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2306,66 грн., внаслідок чого позивачем нараховано проценти за 65 календарних днів (26.07.2024 - 28.09.2024 ) в межах строку договору відповідно до наступного: 5238,81 грн. * 1,99 % = 104,25 грн.*65 календарних днів = 6776,25 грн. 
Крім цього, вказують, що п.п. 3 п. 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.
Зазначають, що 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 7136061 від 04.10.2023 року.
Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 21399,89 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5238,81 грн., заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 9384,83 грн. та нарахованих позивачем процентів за 65 календарних днів в розмірі 6776,25 грн.
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Просили стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 7136061 від 04.10.2023 року в розмірі 21399,89 грн., а також стягнути понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просили справу розглядати у відсутності представника позивача.
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Білак М.М. надав суду письмові пояснення, де зазначив, що вважає позовні вимоги необгрунтованими і просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на наступне. 
По-перше зазначає, що ставить під сумнів відповідність паперових копій кредитного договору № 7136061 від 04.10.2023 року з додатком, а також паспорта споживчого кредиту оригіналу, оскільки позивачем не надано оригіналів відповідних електронних документів.
По-друге, кредитний договір містить відомості про одноразовий ідентифікатор, який згенерований при нібито підписанні відповідачем цього договору, при цьому доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, нібито направленого товариством на номер мобільного телефону, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» суду не надано, а зазначення у тексті договору особистих даних відповідача (її прізвища, імені та по батькові, адреси її проживання та реєстраційного номера облікової картки платника податків) не підтверджує підписання останньою кредитного договору в електронній формі. Відтак, вважає, що з урахуванням зазначеного, позивач не довів належними та допустимими доказами факт укладення 04.10,2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем кредитного договору.
По-трете, звертаючись до суду з позовом, позивач обгрунтовує виникнення свого права вимоги до відповідача укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» договором Факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024 року. При цьому на підтвердження даного факту позивачем в якості додатку до позовної заяви долучено паперову копію вищевказаного договору, який, як випливає з його змісту, укладений в електронній формі. Заразом, відповідач ставить під сумнів відповідність даної паперової копії оригіналу відповідного електронного договору та звертає увагу суду на те, що копія договору факторингу містить печатки юридичних осіб та їх представників лише на першій його сторінці, що може свідчити про неузгодження усіх істотних умов сторонами відповідного договору: також, позивачем не надано усіх додатків, що передбачені пунктом 10.10 зазначеного договору.
По-четверте, вважає за доцільне зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому мас бути здійснений платіж. Однак жодних повідомлень про відступлення права грошової вимоги ні від ТОВ «Авентус Україна», ні від ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»» (ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») відповідач не отримувала. При цьому вважає, що копія листа ТОВ «Авентус Україна», яку позивач додає на доведення нібито надіслання ТОВ «Авентус Україна» повідомлення про відступлення права грошової вимоги, повинна бути оцінена критично, оскільки позивач не надає жодного доказу надсилання такого листа з інформацією, що міститься в ньому на електронну адресу ОСОБА_1 .
Відтак навіть за умови, що між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»» було укладено договір факторингу, предметом якого було, зокрема, право грошової вимоги до відповідача, з урахуванням положень ч. 1 ст. 1082 ЦК України у неї як нібито боржника не виникло зобов`язання здійснити платіж факторові, тобто, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»» (ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»).
Посилається на те, що згідно з постановою Верховного суду України у справі №6- 979цс15 від 23 вересня 2015 року боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
По-п`яте, вважає, що розмір визначеної позивачем заборгованості підлягає сумніву, оскільки, відсутні правові підстави для стягнення самостійно нарахованих позивачем процентів за договором в сумі 6776,25 грн., що вкотре підтверджує безпідставність позовної заяви.
По-шосте, вважає необґрунтованими та незаконними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сум заборгованості за процентами, оскільки, у відповідності з п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з 24.12.2023 року до 21.04.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом не може перевищувати 2,5 % з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року не може перевищувати 1.5 %, з 20.08.2024 - не може перевищувати 1 %. Таким чином, нарахування позивачем з 26.07.2024 року процентів за ставкою 1.99% не відповідає чинним нормативним приписам, а загальний розмір заборгованості за процентами, самостійно нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»» (ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» не має перевищувати 4060,07 грн. Крім того, вимоги позивача щодо нарахування відсотків є несправедливими, зокрема, вимога про нарахування та сплату вищезазначених процентів, з огляду на розмір тіла кредиту (5238,81 грн.), є явно невиправдано високою та не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Крім того, з урахуванням критеріїв співмірності, складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, розгляду справи за правилами спрощеного провадження, а також з огляду на типовість справи для адвоката, вважає, шо зазначені представником позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. є завищеними та недостатньо обґрунтованими.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04.10.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та  ОСОБА_1  за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 7136061 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua, що підтверджується копією договору про надання споживчого кредиту № 7136061 та копією паспорту споживчого кредиту, які підписані за допомогою одноразового ідентифікатора С7555.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 5400,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку № НОМЕР_2 . 
Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. 
Факт отримання переказу коштів на картку відповідача підтверджено листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.08.2024 року № 657, а також листом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 22.01.2026 року № БТ/Е-3663, наданим «УНІВЕРСАЛ БАНК» на вимогу суду.
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала в повному обсязі, сплативши у період з 04.10.2023 року по 24.07.2024 року 2467,85 грн., спрямованих на оплату тіла кредиту в розмірі 161,19 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2306,66 грн., внаслідок чого у неї перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» утворилась заборгованість, за кредитним договором в розмірі розмірі 21399,89 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5238,81 грн., заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 9384,83 грн. та нарахованих позивачем процентів за 65 календарних днів в розмірі 6776,25 грн. 
27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 7136061 від 04.10.2023 року, що підтверджується копією договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, копією акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024 року, витягом з реєстру боржників.
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься повідомлення, надіслане на електронну адресу відповідача MINOTAUR2012@UKR.NET, зазначену у кредитному договорі. У повідомленні зазначено, що у зв`язку з невиконанням строків виконання зобов`язань перед ТОВ «Авентус Україна» за діючим договором про надання кредиту, ТОВ «Авентус Україна» 25.07.2024 року відступило право грошової вимоги за кредитним договором та передало персональні дані боржника на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підставі договору факторингу №25.07/24-Ф від 25.07.2024. Після зазначеного відступлення усі платежі в погашення заборгованості за договором необхідно здійснювати на користь нового кредитора за наступними реквізитами (зазначено отримувача платежду, ІВАN, ЄДРПОУ, банк отримувача, признапчення платежу.
Вказане повідомлення про відступлення права вимоги не містить розміру грошової вимоги. 
Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 р. у справі №645/9648/14-ц зазначив наступне.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Тлумачення статті 1082 ЦК України дозволяє зробити висновок, що законодавець альтернативно визначає суб`єктів, що можуть направити повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги. Таким суб`єктом може бути як клієнт, так і фактор.
У повідомленні про відступлення права грошової вимоги має міститися визначення: (1) грошової вимоги, яка підлягає виконанню. У повідомленні потрібно вказати грошову вимогу, що була відступлена фактору і має бути виконана (зокрема, її розмір, на підставі якого договору виникла); (2) фактора, якому має бути здійснений платіж. В повідомленні має бути ідентифікований фактор, який набув грошову вимогу (зокрема, шляхом вказівки його найменування, місцезнаходження).
Виходячи з наведеного, суд знаходить, що наявне в матеріалах позову повідомлення про відступлення права грошової вимоги не відповідає вказаним вимогам закону. 
Крім того, дане повідомлення не відповідає додатку №3 до договору факторингу № 25.07/24-Ф від «25» липня 2024 року, де міститься погоджена сторонами договору форма ПОВІДОМЛЕННЯ про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № ___ від _______р. 
Також, позивач надав доказ відправлення відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги на адресу електронної пошти. Разом з тим, пунктом 1.3 договору факторингу передбачено порядок направлення боржникам письмових повідомлень про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Фактор протягом 10 днів зобов"язаний надіслати через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно додатку №3 до договору письмові повідомлення, які мають бути підписані уповноваженою особою Клієнта та скріплені печаткою Клієнта. 
Таким чином, суд знаходить обгрунтованими заперечення відповідача щодо не повідомлення про відступлення права вимоги, так як встановлено, що форма та спосіб повідомлення, наявного у матеріалах справи, не відповідають договору факторингу та положенням ст. 1082 ЦК України.
За змістом положень ст. 516, 1082 ЦК УКраїни та правових висновків Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23.09.2015 року), Верховного Суду у справі № 361/2105/16-ц (постанова від 06.02.2019 року) боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про відступлення права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задоволенню не підлягають, оскільки не надано належних доказів отримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги і що таке повідомлення відповідає умовах договору та вимогам закону.
Разом з тим, відмова у задоволенні даного позову не позбавляє відповідача обов`язку погашення заборгованості первісному кредитору. 
На підставі положень ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя