Справа №751/123/26
Провадження №2/751/1020/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:
позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»,
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором
№ 159007 від 01 листопада 2024 року у розмірі 25 896 гривень 06 копійок, судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 листопада 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір на суму 14 474 гривень. Позичальник приєдналася до публічної частини, прийняла умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом НОМЕР_1 . Згідно умов договору первісний кредитор виконав свій обов`язок і перерахував відповідачу на його платіжну картку № 4149-62хх-хххх-4927 кредитні кошти, які також були спрямовані на погашення заборгованості позичальника за раніше укладеними кредитними договорами з кредитодавцем. 
16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладений договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідач належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 26 346 гривень 06 копійок, з яких: 14 474 гривні – заборгованість по тілу кредиту, 10 621 гривня 06 копійок – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 801 гривня – заборгованість за комісією, 450 гривень – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф). 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 09 січня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 01 листопада 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит № 159007 (індивідуальна частина), підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором a0b33ba9 (а.с. 9-12).
Згідно з п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором на строк визначений п. 2.6 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 2.2.1 Договору (далі – Кредит), а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Сума кредиту становить 14 474 гривень, яка надається в наступному порядку: 5 239 гривень 06 копійок для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 153280 від 12 вересня 2024 року, укладений з кредитодавцем; у розмірі 5 761 гривня 19 копійок на рахунок/картку позичальника № НОМЕР_2 у національній валюті; у розмірі 3 473 гривні 76 копійок шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини; процентна ставка фіксована 330,00% річних, нараховуються з дня, наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений у п.2.6 договору, та/або графі графіку платежів (п.2.2.1, 2.3 Договору).
Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень; комісія за надання кредиту 3 473 гривні 76 копійок та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 24,00% від загальної суми кредиту.
Згідно з пунктами 2.6, 2.7.1 Договору загальний строк кредитування 126 дні з 01 листопада 2024 року по 07 березня 2025 року; періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом 1 раз на два тижні, конкретні дати вказані в графіку платежів; загальні витрати позичальника за кредитом 14 103 гривні 82 копійки; денна процентна ставка 0,7734%. 
ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 5 761 гривня 18 копійок, що підтверджується інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 13 лютого 2026 року про емітування на ім`я ОСОБА_1 банківської платіжної картки № НОМЕР_3 , що зазначена в кредитному договорі, та про зарахування 01 листопада 2024 року на неї коштів у сумі 5 761 гривня 18 копійок, що узгоджується з довідкою ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» від 30 жовтня 2025 року про здійснення цієї платіжної операції, які є належними й допустимими доказами в справі (а.с. 32,84).
16 квітня 2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (Фактор) та ТОВ «ФК «Кредіплюс»(Клієнт) укладено договір факторингу № 16042025, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 39-41).
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 16042025 від 16 квітня 2025 року реєстру прав вимог № 1 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло прав вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 159007 від 01 листопада 2024 року на загальну суму заборгованості 26 346 гривень 06 копійок, з яких: тіло кредиту – 14 474 гривні, заборгованість по відсоткам - 10 621 гривня 06 копійок, заборгованість по комісії – 801 гривня, борг, заборгованість по штрафах/пені – 450 гривень (а.с. 44).
Згідно наданого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» розрахунку (картка обліку виконання договору) та виписки з особового рахунку, заборгованість
 ОСОБА_1 за кредитним договором № 159007 від 01 листопада 2024 року станом на 01 листопада 2025 року за період з 01 листопада 2024 року по
13 березня 2025 року складає 26 346 гривень 06 копійок, з яких: 14 474 гривні - тіло кредиту, 10 621 гривня 06 копійок – проценти, 450 гривень – пеня, 801гривня – комісія. При цьому позивачем у позовній заяві вимога про стягнення з відповідача пені не заявлена (а.с. 50-51,52).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ – документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.
За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. 
Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.
Із змісту ст. 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Враховуючи викладене, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», як новий кредитор, правомірно набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 01 листопада 2024 року № 159007.
Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 612 ЦК України регламентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
При цьому суд вважає, що величина встановленої у кредитному договорі та застосованої при нарахуванні відсотків денної процентної ставки в 0,7734% і на її основі фіксованої процентної ставки 330% річних (0,90% у день) не перевищує її максимального розміру, передбаченого ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (1%).
Надані позивачем докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, достатніми, оскільки, вони підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
ОСОБА_1 всупереч положенням статей 12, 81 ЦПК України не надала до суду жодних доказів на підтвердження належного виконання нею своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, а відсутність у неї коштів не може бути підставою для звільнення від погашення кредитної заборгованості.
Водночас, суд вважає неправомірним нарахування комісії за управління та обслуговування кредиту, виходячи з таких міркувань.
Пунктом 2.4 Договору передбачено, що знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача комісію за управління та обслуговування кредиту в сумі 801 гривні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Кредитним договором не визначено, що саме включає комісія за обслуговування кредиту та які послуги мають надаватися позичальнику і періодичність їх надання.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачу надавалися будь які послуги, за які встановлено нарахування комісії чи певна інформація щодо кредиту та, що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць.
З огляду на викладене, підстави для стягнення з відповідача комісії за управління та обслуговування кредиту в сумі 801 гривні відсутні.
Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Заборгованість відповідача перед позивачем після проведеного судом перерахунку становить 25 095 гривень
06 копійок, з яких: 14 474 гривні заборгованість за тілом кредиту, 10 621 гривня 06 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом. 

V. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати
(а.с. 1), які відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2 347 гривень 47 копійок (25095,06 х 2422,4/25896,06).
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. 
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати позивача понесені на професійну правничу допомогу адвокатського бюро «Соломко та партнери» у розмірі 7000 гривень, підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року із додатком № 1 «Протокол погодження вартості послуг», додатковою угодою № 25770870306 від 11 вересня 2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року, який містить детальний опис виконаних адвокатським бюро послуг, затраченого на них часу та їх вартості, довіреністю від 10 вересня 2025 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а. с. 53-54, 55,56, 58,59). 
Суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, часткового задоволення позовних вимог, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень. 
На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд  
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за Договором про споживчий кредит №159007 у розмірі 25 095 гривень 06 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 
2 347 гривні 47 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4-А, офіс 10, код ЄДРПОУ: 43541163, рахунок НОМЕР_4 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ЄДРПОУ 21133352, МФО: 322001)

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: 
АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Суддя  Р.М. Топіха