Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.02.2026  	Справа №607/473/26 Провадження №2-а/607/106/2026	
  	м. Тернопіль 	 	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Жук Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Гуменюк Богдан Степанович, до Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ, вул. Антоновича, 51) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,
за участю:
представника позивача – адвоката Гуменюка Б.С. (бере участь дистанційно),

встановив:

31.12.2025 через підсистему «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гуменюк Б.С., звернулася до суду з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2025 серія АВ №00009351; судові витрати стягнути з відповідача.
08.01.2026 вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказує, що: 23.12.2025 ОСОБА_1 отримала конверт від Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому містилася постанова про накладення адміністративного стягнення від 16.12.2025 серія АВ №00009351. Позивач не погоджується із зазначеною постановою, оскільки вважає її такою, що прийнята з порушенням норм права, які полягають в такому:
ОСОБА_1 має у власності спеціалізований вантажний контейнеровоз DAF XF 460 FAR, р.н. НОМЕР_1 , та спеціалізований причіп – контейнеровоз SCHROEDER WIESMOOR, р.н. НОМЕР_2 . 05.12.2025 зазначеними транспортними засобами здійснювалось вантажне перевезення для Нової пошти. Відповідно до постанови від 16.12.2025, відповідачем було проведено зважування даного автомобіля та причепа за адресою М-30, км. 440 + 527, Вінницька область. В оскаржуваній постанові від 16.12.2025 серія АВ №00009351 зафіксовано такі фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей – 4 шт; спарені колеса – 2 вісь. Звертає увагу суду на той факт, що у контейнеровоза DAF XF 460 FAR не дві осі, як зазначено в оскаржуваній постанові, а три осі і спарені колеса на другій осі. Доказом цього є фото №5-8 даного автомобіля, які долучені до позовної заяви. Крім того, самим відповідачем на фото №4 зафіксовано три осі в автомобіля та дві осі в причепа. Тобто фактично було п`ять осей, а не чотири, як про це значено в постанові. Як випливає із фото №9 та №10, які є додатками до позовної заяви, відстань між другою та третьою віссю на автомобілі – контейнеровозі складає 1,4 м. Відтак вважає, що у даному випадку повинен бути застосований пп. «в» п. 22.5 Правил дорожнього руху, згідно з яким навантаження на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни на дорогах державного значення повинна бути 19 т. Внаслідок того, що відповідачем в оскаржуваній постанові неправильно зафіксовано кількість осей в перевіреному транспортному засобі, то, відповідно, відповідачем взагалі не зафіксовано відстань між другою та третьою віссю та відстань між третьою та четвертою віссю. Фактично в оскаржуваній постанові правильно зафіксовано відстань між першою та другою віссю. Зафіксована в постанові відстань між другою та третьою віссю (8 180 мм) насправді є відстанню між другою та четвертою віссю, а зафіксована в постанові відстань між третьою та четвертою віссю (1 410 мм) насправді є відстанню між четвертою та п`ятою віссю.
В порушення вимог ст. 7, ч. 2 ст. 132-1, ст. 280 КУпАП відповідач не взяв до уваги ту обставину, що в автомобіля та причепа позивача наявні п`ять осей, а не чотири. Пристрій, який в автоматичному режимі зафіксував правопорушення, – WIM 55.055*003 не встановив наявність п`яти осей на автомобілі з причепом, не виміряв навантаження на третю вісь, а виміряв навантаження на першу, другу, четверту та п`яту вісь.
13.01.2026 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
22.01.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Гоголюка М.В., з якого вбачається, що відповідач не погоджується з викладеним у позовній заяві, з огляду на таке. 
Інформаційна картка габаритно-вагового контролю містить вичерпний перелік відомостей про зафіксовані параметри, що є необхідними для встановлення складу та події адміністративного правопорушення. Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм у постанові зазначається формула розрахунку, відповідно до якої розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь виглядає так: ((15 800 – 11 500 - 16% * 15 800) / 11 500) * 100 = 15,409% (1.772 тон).
З огляду на наведене, твердження позивача про неврахування похибки пристрою при винесенні постанови та про відсутність доказів перевищення нормативних параметрів транспортного засобу є хибними та такими, що не відповідають дійсності.
У позовній заяві позивач зазначає про некоректну роботу автоматичного зважувального комплексу WIM 55, 055*003, оскільки наявна розбіжність між зафіксованими параметрами транспортного засобу, які відображені в постанові про адміністративне правопорушення серії АВ 00009351 від 16.12.2025, та даними фотофіксації в автоматичному режимі. Водночас факт належної фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, а також справності технічного засобу WIM 55, 055*003, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, та достовірності встановлених ним відомостей, підтверджується свідоцтвом про повірку №35-02/6493, свідоцтвом про повірку №23-21/000157, сертифікатом калібрування №UA/232/250902/000637. Враховуючи відповідність автоматичного вагового комплексу WIM 55, 055*003 законодавчо встановленим технічним вимогам відповідності, Державною службою України з безпеки на транспорті зафіксовано, що 05.12.2025 о 5 год 49 хв, за адресою М-30, км 440+527, Вінницька обл., рухався транспортний засіб DAF XF 460 FAR, д.н.з. НОМЕР_3 , з піднятою віссю.
Отже, твердження позивача про невідповідність кількості осей транспортного засобу є хибним та таким, що не відповідає дійсності.
З наявних фото вбачається, що транспортний засіб оснащений підніжною (додатковою) віссю, але остання не була врахована при фіксуванні порушення, оскільки була піднята та не використовувалась. Піднімна (додаткова) вісь автомобіля розташовується за його провідною віссю і оснащена приводом, що дозволяє їй опускатися і підійматися. У разі підняття додаткової осі, остання не контактує з поверхнею дорожнього покриття. Підняття осі допомагає скоротити знос покришок і знизити витрату палива. У випадках, коли масу автомобіля необхідно розподілити на велику площу, водій опускає додаткову вісь, тим самим розвантажуючи інші осі автомобіля. Водій може керувати осями за допомогою вимикача, розташованого в його кабіні. Включаючи подачу повітря в пневмосистему осі, він опускає її на дорожнє покриття і знижує навантаження на інші осі транспортного засобу. І навпаки, скидаючи повітря з пневмосистеми, водій підіймає вісь, і навантаження на решту осей зростає. Водночас фіксація автоматичним ваговим комплексом кількості осей транспортного засобу (4 або 5 осей) не впливає та не спростовує факт перевищення навантаження на здвоєні осі.
Таким чином, враховуючи обставини справи, вищезазначеними доказами підтверджено, що позивач допустив перенавантаження на здвоєні осі транспортного засобу. Водій здійснив підняття осі, що спричинило збільшення навантаження на вісь та призвело до порушення правил п. 22.5 ПДР. Отже, у момент руху загальна маса перевищила навантаження на вісь, яка є подвоєною.
Враховуючи викладене, представник відповідача просить: прийняти відзив до розгляду; долучити до матеріалів справи № 607/473/26 відзив на позовну заяву та врахувати викладені в ньому доводи під час розгляду справи по суті; відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
16.02.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення представника позивача Гуменюка Б.С., згідно з якими: відповідно до оскаржуваної постанови, відповідач проводив зважування транспортного засобу позивача за допомогою технічного засобу WIM 55. 055*003. Відповідач у своєму відзив вказує, що 05.12.2025 о 5 год 49 хв, за адресою М-30, км 440+527, Вінницька обл., рухався транспортний засіб DAF XF 460 FAR, д.н.з. НОМЕР_3 , з піднятою віссю. Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив надати відеозапис руху транспортного засобу DAF XF 460 FAR, р.н. НОМЕР_1 , та спеціалізованого причепа – контейнеровоза SCHROEDER WIESMOOR, р.н. НОМЕР_2 , через автоматичний пункт WIM 55. 055*003, який знаходиться за адресою М-30, км. 440 + 527, Вінницька область, який відбувся 05.12.2025 о 5 год 49 хв. Однак згідно з відповіддю відповідача від 11.02.2026 №921.3.1.2/15-26, позивача повідомлено, що надати зазначений відеозапис не є можливим через його відсутність.
Як випливає із сертифікатів калібрування, які долучені відповідачем до відзиву, виробником автоматичного пункту WIM 55. 055*003, який знаходиться за адресою: М-30, км. 440 + 527, Вінницька область, є ТОВ «СЕА Електронікс Україна». На офіційному сайті зазначеного виробника (https://www.sea.com.ua/ua/weight-in-motion/) вказано, що WIM-системи динамічного зважування транспорту у своєму складі мають камери огляду та камери CCTV, які дозволяють проводити відео огляд транспортного засобу. Однак відповідач не надає відповідне відео. Із долучених до відзиву фотографій не випливає, що під час руху третя вісь на транспортному засобі була піднята.
У судовому засіданні представник позивача Гуменюк Б.С. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та підтримав подані ним додаткові пояснення.
Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 20.02.2026 не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подавав.
За наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів відповідно до останнього абзацу ч. 3 ст. 205 КАС України.
Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив таке:
відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом
Статтею 33 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі – ПДР).
Згідно з п. 22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Відповідно до пп. «в» п. 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження на вісь: на одинарну вісь: 11,5 т (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення).
Як убачається з Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.2023 № 1318, автомобільна дорога з індексом М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький)» належить до автомобільних доріг загального користування державного значення.
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачена за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Санкцією частини другої статті 132-1 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі – Порядок № 1174).
Згідно з п. 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу (за можливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (за можливості); фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-комунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).
Відповідно до вимог п.п. 14, 15 Порядку № 1174, інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-комунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, найменування власника засобу вимірювальної техніки, інформацію про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, номерний знак транспортного засобу; тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 “Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку”, повну масу транспортного засобу, зовнішні габарити транспортного засобу (за можливості), розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі (за наявності). Положення цього абзацу не поширюються на випадки фіксації в автоматичному режимі адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). 
Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (абз. 1 п. 16 Порядку № 1174).
Пунктом 17 Порядку № 1174 передбачено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на цій ділянці автомобільної дороги. Зміст постанов про накладення адміністративного стягнення за вчинені правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, повинен відповідати вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
Процедура оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, регламентована Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі – Інструкція № 512).
Згідно з абз. 2 п. 3 Інструкції № 512, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.
Додаток 1 до цієї Інструкції в редакції Наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022.
Слід зазначити, що цією Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові залежно від обставин вчинення правопорушення.
Стаття 279-5 КУпАП регламентує розгляд справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.
Судом установлено, що 16.12.2025 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Курлаєвою Ю.С. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00009351, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 гривень.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з вимогами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником транспортного засобу марки DAF XF 460 FAR, д.н.з. НОМЕР_3 (особливі відмітки: спеціалізований вантажний контейнеровоз), є ОСОБА_1 .
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником транспортного засобу марки SCHROEDER WIESMOOR, д.н.з. НОМЕР_2 (особливі відмітки: спеціалізований причіп пр-контейнеровоз), є ОСОБА_1 .
Таким чином, на підставі ст. 14-3, ч. 1 ст. 279-5 КУпАП позивач є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Відповідно до змісту постанови серії АВ № 00009351 від 16.12.2025, 05.12.2025 о 5 год 49 хв, за адресою М-30, км 440+527, Вінницька обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки DAF XF 460 FAR, д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15,409% (1.772 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.
В оскаржуваній постанові також зазначено інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, а саме: технічний засіб WIM 55, 055*003, свідоцтва про повірку технічного засобу №23-21/000157, чинне до 02.09.2026 року, №35-02/6493, чинне до 05.09.2026 року, сертифікат калібрування №UA/232/250902/000637, чинне до 01.09.2026, а також зафіксовано результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення: кількість вісей – 4 шт.; спарені колеса – 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4740 мм, 2-3: 8180 мм, 3-4: 1410 мм, навантаження на вісь 1 – 3950 кг, 2 – 15800 кг, 3 – 5250 кг, 4 – 4800 кг, загальна маса – 29800 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: навантаження на одиночну вісь – 13272 кг.
Крім того, у постанові міститься посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та ідентифікатор доступу. Перейшовши за зазначеним посиланням, встановлено наявність трьох зображень транспортних засобів DAF XF 460 FAR, р.н. НОМЕР_1 , та SCHROEDER WIESMOOR, р.н. НОМЕР_2 . Зазначені зображення також долучені до матеріалів справи.
Водночас для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами в оскаржуваній постанові наведена формула: % перевищення = ((Хфакт. – Хнорм. – похибка пристрою)/Хнорм.)*100%, де Хфакт. – фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм. – нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР. Похибка пристрою – регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).
Відповідач розрахував відсоткове навантаження на вісь транспортного засобу відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, неправильність якого позивачем не доведена.
Відповідно до наведених вище норм законодавства, основним доказом у спірних правовідносинах є дані, зафіксовані технічними приладами та технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.
Факт учинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами системи автоматичної фіксації габаритно-вагових параметрів транспортного засобу.
Габаритно-ваговий контроль здійснювався автоматичним пунктом габаритно-вагового контролю, розташованим на автомобільній дорозі М-30 Стрий – Умань – Дніпро – Ізварине (через м. Вінницю, м. Кропивницький), км 440+527, WIM 55, GPS: 48.95505620, 28.82939189.
Посадовими особами Укртрансбезпеки використовувалося вимірювальне обладнання автоматичного пункту – прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу ІТС «Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)».
На підтвердження належності та справності засобів вимірювальної техніки представником відповідача надано: свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/6490, № 35-02/6492, № 35-02/6493 (чинні до 05.09.2026), згідно з якими за результатами повірки встановлено відповідність засобу вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010; свідоцтва про повірку № 23-21/000157, № 23-21/000158, № 23-21/000159 (чинні до 02.09.2026), якими підтверджено відповідність засобу вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163; сертифікати калібрування № UA/232/250902/000637, № UA/232/250902/000638, № UA/232/250902/000639 (чинні до 01.09.2026).
Отже, надані докази підтверджують, що вимірювання здійснювалися сертифікованим та повіреним засобом вимірювальної техніки, який відповідає встановленим нормативним вимогам.
Відповідно до інформаційної картки габаритно-вагового контролю, загальна маса транспортного засобу становила 29 800 кг, а показник навантаження на вісь 1 – 3950 кг, 2 – 15 800 кг, 3 – 5250 кг, 4 – 4800 кг.
Враховуючи викладене, зафіксована технічним засобом інформація про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР, у розумінні статті 251 КУпАП є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Наведені у позовній заяві доводи представника позивача та долучені до неї матеріали не можуть розглядатися судом як належні та допустимі докази, здатні спростувати оскаржувану постанову, з огляду на таке.
Постанова серії АВ № 00009351 від 16.12.2025 складена на підставі даних автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, розташованого на автомобільній дорозі М-30, км 440+527, Вінницька обл., який функціонує в автоматичному режимі та оснащений сертифікованим і повіреним технічним засобом WIM 55, 055*003. Засіб вимірювання пройшов повірку та калібрування згідно з ДСТУ OIML R 134-1:2010 та Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою КМУ № 163 від 24.02.2016, що підтверджується відповідними свідоцтвами про повірку та сертифікатами калібрування, чинними на момент здійснення контролю. Вимірювання здійснювалося автоматично та одночасно за всіма необхідними параметрами транспортного засобу: кількість осей, відстані між вісями, навантаження на кожну вісь, загальна маса. Дані формувалися автоматично та підлягають презумпції достовірності, оскільки вимірювання проводилося технічним засобом, що відповідає встановленим законодавством вимогам.
Стороною позивача не надано жодних доказів того, що технічний засіб WIM 55, 055*003 на момент здійснення контролю працював з порушенням технічних вимог, був несправний або давав недостовірні результати. 
Як встановлено з технічних характеристик транспортного засобу, а також зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, автомобіль марки DAF XF 460 FAR обладнаний піднімною (допоміжною) віссю. Водночас у момент здійснення контролю ця вісь перебувала у піднятому положенні та не контактувала з дорожнім полотном, тобто не використовувалася для сприйняття навантаження. Відповідно, автоматичні системи габаритно-вагового контролю, зокрема технічний засіб WIM 55, 055*003, не враховували цю вісь під час фіксації порушення, оскільки вимірювання здійснювалося лише по осях, які фактично несли навантаження на момент контролю. Така особливість конструкції транспортного засобу є загальноприйнятою у сфері вантажних перевезень та не свідчить про будь-яку недостовірність чи порушення правил роботи автоматичного пункту контролю.
Таким чином, відсутність «п`ятої осі» у результатах автоматичного вимірювання не є помилкою або недбалістю зі сторони відповідача, а відповідає конструктивним особливостям транспортного засобу та режиму роботи автоматичного пункту габаритно-вагового контролю.
Представник позивача посилається на власноруч зроблені фотографії транспортного засобу, зазначаючи наявність п`ятої осі та неправильне визначення відстаней між осями. Проте фотознімки самі по собі не містять достовірних метричних даних, необхідних для точного визначення конструктивної кількості осей та відстаней між ними. Фотографії не є сертифікованим засобом визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу.
Крім того, у постанові чітко зазначено, що навантаження на вісь визначалося за формулою, яка враховує фактичне навантаження, нормативно дозволений параметр, а також допустиму похибку пристрою. Відповідачем правильно застосовано цю формулу для визначення перевищення навантаження на вісь транспортного засобу, і помилок у розрахунках, на яких наполягає позивач, не виявлено.
Доводи представника позивача щодо відсутності відеозапису руху транспортного засобу та причепа не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідно до п.п. 14, 15 Порядку № 1174 інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-комунікаційної системи у вигляді метаданих, які повинні містити дані про відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт лише за його наявності.
Таким чином, законодавство не передбачає обов`язкового формування відеозапису у кожному випадку зважування, і відсутність такого запису не свідчить про недостовірність або неправильність вимірювань.
Враховуючи викладене, доводи представника позивача щодо неправильно зафіксованої кількості осей, відстаней між ними та, відповідно, некоректного розрахунку допустимого навантаження на вісь не ґрунтуються на належних доказах і не спростовують достовірність даних, отриманих сертифікованим технічним засобом, який зафіксував перевищення габаритно-вагових норм транспортним засобом ОСОБА_1 .
Беручи до уваги встановлені обставини справи, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Суд звертає увагу на порядок стягнення судових витрат та повернення сплаченого судового збору. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак понесені судові витрати позивачем на оплату судового збору відшкодуванню не підлягають.
Водночас відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Як вбачається із матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн за платіжною інструкцією АТ «Укрсиббанк» №3422 від 30.12.2025. 
Водночас згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа №543/775/17), розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на дату подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становило 605,60 грн. 
Таким чином, позивачем було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом. У зв`язку з цим, для повернення різниці сплаченої суми позивач має право звернутися до суду з клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 242, 244-246, 257, 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Гуменюк Богдан Степанович, до Державної служби України з безпеки на транспорті (ЄДРПОУ: 39816845, м. Київ, вул. Антоновича, 51) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя	Н. П. Воробель