ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 лютого 2026 року	Справа №160/24686/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В., 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а; ЄДРПОУ ВП44118658) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,-

УСТАНОВИВ:

28.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , в якому позивач просить:
-стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 72752,96 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на теперішній час в інтегрованих картках платника податків фізичної особи ОСОБА_1 обліковується не заявлений до суду податковий борг на загальну 72752,96 грн., який виник внаслідок несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань. Враховуючи несплату такого боргу відповідачем у добровільному порядку, він підлягає стягненню до Державного бюджету України в судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
16.10.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву (вх. №54867/25), в якому останній просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що відповідно до абзацу 3 п. 1 розділу ІІІ Наказу №1204, податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Податковим кодексом України для податків на майно фізичних осіб. Відповідно до п. 266.7.2 ст. 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті (обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб), разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Разом з тим, ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення №0895347-2416-0428-UA12040110000091524 від 16.11.2023, №0895348-2416-0428- UA12040110000091524 від 16.11.2023, №0895349-2416-0428-UA12040110000091524 від 16.11.2023 були направлені з порушенням порядку і строку, визначеного п. 266.7.2 ст. 266 ПК України, що в силу припису п. 57.3 ст. 57, п. 266.10.2 ст. 266 ПК України не зумовлює виникнення у ОСОБА_1 обов`язку зі сплати податкового зобов`язання, і не є підставою для того, аби вважати ці нарахування податковим боргом.
20.10.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла відповідь на відзив (вх. №55595/25), в якій представник позивача заперечив проти тверджень, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву, та зазначив, що пунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 60 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (за відсутності факту оскарження такого акту індивідуальної дії) визначених в такому рішенні грошових зобов`язань у податкового органу виникає право надіслати платнику податків податкову вимогу. Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Із метою погашення податкового боргу контролюючий орган сформував податкову вимогу форми «Ф» від 13 травня 2024 року №001456-1309-0436, яка була надіслана у встановленому порядку за адресою: АДРЕСА_2 , та отримано особисто, що підтверджується розписом на корінці рекомендованого повідомлення. Таким чином міркування представника відповідача стосовно навмисного направлення податкової вимоги на відмінну адресу є недоречними, у зв`язку з її отриманням особисто відповідачем, про що представник відповідача свідомо приховує у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалою суду продовжено строк розгляду справи до 26.02.2026.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Станом на день звернення до адміністративного суду з даним позовом за фізичною особою ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 72 752,96 грн., а саме: 
- згідно податкового повідомлення-рішення №0895348-2416-0428-UA12040110000091524 від 16.11.2023 на суму 18 552,00 грн; податкового повідомлення-рішення №0895347-2416-0428-UA12040110000091524 від 16.11.2023 на суму 13 386,56 грн.; податкового повідомлення-рішення №0895349-2416-0428-UA12040110000091524 від 16.11.2023 на суму 20 098,00 грн.; податкового повідомлення-рішення №0434471-2416-0428-UA12040110000091524 від 23.04.2024 на суму 20 716,40 грн. заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 72 752,96 грн.
Даними інтегрованої картки платника податку фізичної особи ОСОБА_1 підтверджується наявність податкового боргу в розмірі 72752,96 грн.
З урахуванням вимог статті 56 та статті 57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою позивачем грошових зобов`язань вони набули статусу податкового боргу.
Відповідно до вимог статті 59 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі сформовано та направлено на адресу боржника податкову вимогу від 13.05.2024 року форми «Ф» №0014456-1309-0436 на суму 52 036,56 грн., яку було направлено поштою на адресу відповідача.
Вказане відправлення було отримано особисто ОСОБА_1 22.05.2024, про що свідчить його підпис в рекомендованому повідомленні про вручення №0600919558234.
Докази оскарження відповідачем вищеозначених податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги та її скасування відсутні.
Відповідно до положень пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином, вжиті позивачем заходи стягнення не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, це стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення податкового боргу з фізичної особи ОСОБА_1 .
В свою чергу, податковий борг, за визначенням наведеним у підпункті 14.1.175 пункті 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Станом на час розгляду справи відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання, внаслідок чого податковий борг в сумі 72 752,96 грн., що підлягає стягненню в судовому порядку.
Суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що податкові повідомлення-рішення №0895347-2416-0428-UA12040110000091524 від 16.11.2023, №0895348-2416-0428-UA12040110000091524 від 16.11.2023, №0895349-2416-0428-UA12040110000091524 від 16.11.2023 були направлені з порушенням порядку і строку, оскільки при отриманні вимоги від 13.05.2024 року форми «Ф» №0014456-1309-0436 відповідач був повідомлений про наявність податкового боргу на суму 52 036,56 грн., про що свідчить його підпис в рекомендованому повідомленні про вручення №0600919558234. Також, суд зазначає, що згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку, та відповідач не був позбавлений права на оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень.
Однак, матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень.
На підставі викладеного. позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Такі витрати позивачем у справі не понесені, а отже не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а; ЄДРПОУ ВП44118658) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), - задовольнити повністю.
Стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 72752 (сімдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн. 96 коп.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складений 26.02.2026.

Суддя О.В. Царікова