243/4869/25
3/243/21/2026
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2025 року, о 20 години 07 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Василівська, біля буд. 41, керував транспортним засобом ГАЗ 31105, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER або в наркологічному диспансері м. Слов`янська відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
16 червня 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Прокопцева С.В. до суду надійшло письмове клопотання в якому він просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Так, у вказаному клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування автомобілем (підтверджень цьому в протоколі немає ані розписок про передачу авто ані актів про тимчасове вилучення), йому лише запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, не пояснили, що це його обов`язок, навіть після відмови огляд не проводився у закладі охорони здоров`я, при огляді були відсутні свідки. Виходячи з наведених норм огляд водія на стан сп`яніння (алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння) повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами огляд провести в закладах охорони здоров`я. Крім того, ст. 35 Закону України Про Національну поліцію передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу. Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для такої зупинки. Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, оскільки не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу. Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні. Відповідно до вказаного відеозапису, який наданий, як доказ вини ОСОБА_1 , взагалі не зафіксований факт зупинки транспортного засобу та відповідно сам факт керування останнім транспортним засобом, що є обов`язковою складовою інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Як вбачається з відеозапису, відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 , а саме, 27 травня 2025 року о 20 годині 04 хвилини дійсно керував вказаним у протоколі транспортним засобом, адже з відеофіксації видно, що ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля, при цьому автомобіль не був заведеним, поліцейський підходить до автомобіля, який стоїть не на проїзній частині, ніякого факти керування або зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не зафіксовано. Крім того, з`йомка переривається і немає безперервної фіксації події, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем 27 травня 2025 року о 20 годині 04 хвилин, а відеозапис «відмови від огляду» починається 27 травня 2025 року о 20 годині 15 хвилин, тобто майже через 11 хвилин після «зупинки», постає питання, а що відбувалося в цей час? Всі ці обставини вказують на порушення процедури огляду. На відео чітко зафільмовано, що ОСОБА_1 з самого початку стверджував, що він не був водієм. На диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, містяться три файли відеозапису, зі змісту яких вбачається, що відеозапис переривався, на двох файлах відеозапису взагалі нічого не зафіксовано. Крім «сумнівного» відеозапису, інших доказів до протоколу не додано. Автомобіль взагалі належить іншій особі.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Прокопцев С.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
?протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 094322 від 27 травня 2025 року, відповідно до якого 27 травня 2025 року, о 20 години 07 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Василівська, біля буд. 41, керував транспортним засобом ГАЗ 31105, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER або в наркологічному диспансері м. Слов`янська відмовився;
?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 травня 2025 року до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ ОСОБА_1 , в результаті огляду якого, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота;
?відеозаписами, доданими до протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER або в наркологічному диспансері м. Слов`янська, але ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд. Також з відеозапису слідує, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, роз`яснена відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у заперечень чи клопотання від водія ОСОБА_1 не надходило.
За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини.
Доводи представника ОСОБА_1 , адвоката Прокопцева С.В. щодо того, що при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння були відсутні свідки є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. При цьому, судом встановлено, що фіксування адміністративного правопорушення відбувалось за допомогою технічних засобів, а тому відсутність свідків не є порушенням норм чинного законодавства України.
Доводи представника ОСОБА_1 , адвоката Прокопцева С.В. щодо того, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування автомобілем є необґрунтованими. Посилання захисту на те, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч. 1 ст. 266 КУпАП та з цього приводу не був складений акт, не спростовують провину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП видно, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.
Суд звертає увагу, що законом не передбачено, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковим відсторонення від керування транспортним засобом, також невідсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та не є свідченням того, що у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.
Крім того, як зазначено в протоколі серії АБА № 094322, подія адміністративного правопорушення відбулася за адресою: АДРЕСА_2 , тобто недалеко від місця проживання самої особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , тому у складанні акту відсторонення, у здачі транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, у передачі управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія, необхідності не було.
Відповідно до відеозапису бодікамер, ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення знаходився не за кермом транспортного засобу, яке перебувало з вимкнутим двигуном, з чого можна зробити висновок, що працівники поліції дотримались вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, тобто відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Також суд вважає безпідставними і доводи представника ОСОБА_1 , адвоката Прокопцева С.В. що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» під час воєнного стану поліцейські наділені повноваженнями перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів.
Як зазначено у п. 7 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у випадках порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.
Подія даного судового розгляду відбулася 27 травня 2025 року (під час запровадження в Україні правового режиму воєнного стану), тому вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування або зупинення транспортного засобу суд вважає правомірними.
Суд вважає безпідставними доводи сторони захисту, що працівники поліції не зафіксували факт керування та зупинки ОСОБА_1 27 травня 2025 року, о 20 години 04 хвилин, транспортним засобом, ГАЗ 31105, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дані доводи спростовуються долученими до справи відеозаписами.
Факт керування транспортним засобом та зупинки ОСОБА_1 зафіксований на камеру відеореєстратора (чи телефону), як доказ відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, та узгоджується із сукупністю інших доказів у справі. Також закон не містить прямої заборони використання запису відеореєстратора (чи телефону) в роботі поліцейських.
І на відео з боді-камери поліцейського і на відео з відеореєстратора (чи телефону) зафіксовано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 одягнутий однаково (спортивні брюки та футболка), пора року, доби, наявність листяного покрову на деревах також є ідентичними. Отже, можна зробити висновок, що на даних відеозаписах зафіксовані події, які відбулися в однаковий час.
Крім того, відеозапису з боді-камери поліцейського видно, що при роз`ясненні поліцейським про причину зупинки транспортного засобу, водій ОСОБА_1 спочатку заперечує факт керування ним транспортним засобом, а потім не заперечує та каже: «Впіймали, так впіймали».
Слід також наголосити, що чинний КУпАП передбачає надання до матеріалів справи відеозапису виключно щодо огляду особи на стан сп`яніння. При цьому, згідно вимог КУпАП, не покладено обов`язку фіксації факту керування особою транспортним засобом. Законодавцем взагалі не припускалося, що така обставина, як факт керування особою транспортним засобом повинна підлягати доказуванню визначеним або виключним доказом.
Таким чином, до доводів сторони захисту в частині відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд ставиться критично та розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом встановлений належним чином, що підтверджується наведеними вище доказами.
Твердження захисника про те, що відеозаписи є неналежними і недопустимими доказами, оскільки є не безперервними, не є слушними, оскільки відеозаписи є чіткими, змістовними та такими, що повністю відтворюють хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.
Також відеозапис з бодікамери поліцейського містить всі необхідні реквізити, а саме, номер бодікамери, дату, час та координати запису.
З відеозапису видно, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, будь яких клопотання з цього приводу від ОСОБА_1 до працівника поліції заявлено не було. Крім того, протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та ОСОБА_1 повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.
Також суд вважає безпідставними і доводи захисника ОСОБА_2 що автомобіль взагалі належить іншій особі, оскільки дана обставина взагалі не впливає на склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Цей порядок при огляді на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був дотриманий.
Суд вважає, що викладені доводи сторони захисту у клопотанні про закриття провадження, протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження вини ОСОБА_1 , заявлені та подані виключно для уникнення відповідальності.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином суд приходить до висновку, що дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом» підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Окрім того, в порядку ст. 401 КУпАП, з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 гривень.
Керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 124, 245, 280, 283-284 КУпАП, ПДР України, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на рахунок отримувача: UA198999980313090149000005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. на рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області І.О. Сидоренко