ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2026 р.
м. Київ
Справа № 357/7017/19 

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Москалика О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу
за позовом Білоцерківської міської ради Київської області (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15, код ЄДРПОУ 26376300)
до Білоцерківської районної державної адміністрації (09117, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 2, код ЄДРПОУ 19425498)
та Фізичної особи-підприємця Дайнека Олега Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про визнання недійсними і скасування розпорядження, договору купівлі-продажу земельної ділянки та державної реєстрації,
за участю представників:
від позивача: Геращенко Альона Петрівна;
від відповідача 1: не з`явилися;
від відповідача 2: не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:
Історія розгляду справи.
У червні 2019 року Білоцерківська міська рада Київської області звернулася до суду з позовом до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, фізичної особи-підприємця Дайнека Олега Геннадійовича про визнання недійсними і скасування розпорядження, договору купівлі-продажу земельної ділянки та державної реєстрації.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021 у задоволенні позову Білоцерківської міської ради відмовлено.
Скасовано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 18.07.2019 про забезпечення позову та накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1603524032204.
Постановою Київського апеляційного суду від 30.08.2022 апеляційну скаргу Білоцерківської міської ради залишено без задоволення, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 19.07.2023 рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 30.08.2022 скасовано.
Судом закрито провадження у цивільній справі №357/7017/19 за позовом Білоцерківської міської ради до Білоцерківської РДА та ФОП Дайнека О.Г. про визнання недійсними і скасування розпорядження, договору купівлі-продажу земельної ділянки та державної реєстрації.
Також роз`яснено Білоцерківській міській раді, що розгляд справи за її позовом віднесено до юрисдикції господарського суду та протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення вона може звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
21.08.2023 до Верховного Суду надійшла заява Білоцерківської міської ради про направлення справи для продовження розгляду за встановленою юрисдикцією до відповідного господарського суду.
Ухвалою Верховного Суду від 13.09.2023 справу №357/7017/19 передано для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.
Після надходження до Господарського суду Київської області матеріалів справи №357/7017/19 було здійснено автоматизований розподіл справи між суддями. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 22.09.2023 справу передано на розгляд судді Черногузу А.Ф.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.09.2023 прийнято справу №357/7017/19 до свого провадження та прийнято позовну заяву до розгляду. Призначено проведення підготовчого засідання на 24.10.2023.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2023 відкладено розгляд справи на 13.11.2023, а ухвалою суду від 13.11.2023 на 18.12.2023 та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2023 суд, вирішив, в порядку пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 09.01.2024.
У судове засідання 09.01.2024 з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, належним чином повідомлений.
Судом було встановлено, що в матеріалах справи міститься висновок експерта, який не містить відповіді на питання щодо місця розташування земельної ділянки площею 20 га згідно державного акту на право користування землею серія Б №086970 з посиланням на ту обставину, що інформація про координати точок земельної ділянки 20 га відсутні в наданих експерту документах. Одночасно в матеріалах справи є технічний звіт щодо геодезичних робіт по інвентаризації земель та встановлення (відновлення) меж земельних ділянок Виконавчому комітету Білоцерківської міської ради для будівництва житлового масиву "Піщаний" та будівництва 233-х квартирного житлового будинку за адресою: житловий мікрорайон "Піщаний" м. Біла Церква Київської області, який відповідно містить відомості про земельні ділянки 20 га та 0,7 га, які надані позивачу в користування згідно державного акту на право користування землею серія Б №086970, та на який посилається позивач, стверджуючи що спірна земельна ділянка входить в межі цього акту.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.01.2024 суд вирішив повернутись до стадії підготовчого провадження для вирішення судом питання про призначення з ініціативи суду експертизи в межах даної справи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.01.2024, зокрема: призначено судову земельно-технічну експертизу; на вирішення експертизи поставлено питання: чи знаходиться (накладається) земельна ділянка з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 в межах земельної ділянки (на земельну ділянку) 20 га, що надана Білоцерківській Раді згідно Державного акту на право користування землею серії Б №086970 від 1989 року, що зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за № 109?; проведення експертизи доручено Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; витрати пов`язані з оплатою вартості судової експертизи покладено на позивача - Білоцерківську міську раду Київської області; матеріали справи передано експертній установі; провадження у справі зупинено.
До Господарського суду Київської області 08.02.2024 від Північного апеляційного господарського суду надійшла копія ухвали від 06.02.2023, якою апеляційний суд витребував у суду першої інстанції матеріали справи №357/7017/19 з огляду на надходження апеляційної скарги на ухвалу про призначення експертизи. Тож матеріали справи були передані до апеляційного суду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу від 09.01.2024 про проведення експертизи - без змін.
Суд першої інстанції після повернення матеріалів з апеляційного суду направив матеріали справи до експертної установи з супровідним листом від 09.05.2024.
До суду 08.08.2024 надійшов лист Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про організацію проведення експертизи та направлення рахунку.
Вказаним листом заявлене прохання письмово погодити строки виконання експертизи. При цьому у листі зазначено про значне завантаження експертів Київського відділення ЛНДІСЕ МЮ України, зокрема через знаходження на виконанні понад десяти експертиз, у тому числі по кримінальних та господарських справах, тож експертиза може бути виконано у термін понад 90 днів. Також вказано, що у разі виникнення можливості, її буде виконано у більш стислий строк.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.08.2024, зокрема: поновлено провадження у справі; погоджено строки виконання експертизи у понад 90 днів; повідомлено Білоцерківську міську раду Київської області про необхідність здійснити оплату вартості експертизи; зупинено провадження у справі до надходження висновку експерта.
12.11.2024 до суду надійшов лист від 11.11.2024 Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України з клопотанням експерта.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.11.2024, зокрема: поновлено провадження у справі; задоволено клопотання експерта; витребувано у Білоцерківської міської ради Київської області з метою забезпечення проведення судової експертизи у справі, належним чином засвідчені: - "проект відведення земельної ділянки "Белоцерковскому горисполкому для строительства 233-х квартирного жилого дома" зі змінами та доповненнями внесеними Постановою Верховної Ради України №2072-ХІІ від 30.01.1992 щодо земельної ділянки наданої позивачу згідно державного акту на право користування землею Б№086970 від 1989 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право користування землею №109; - технічну документацію по перенесенню в натуру меж земельної ділянки виконкому Білоцерківської міської ради народних депутатів під будівництво житлового масиву "Піщаний" та будівництва 233-х квартирного житлового будинку за адресою житловий мікрорайон "Піщаний", а саме стосовно земельної ділянки наданої позивачу згідно державного акту на право користування землею Б№086970 від 1989 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право користування землею №109. Зупинено провадження у справі до надходження висновку експерта.
До Господарського суду Київської області 18.07.2025 надійшло клопотання від 15.07.2025 №379-Е Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про забезпечення умов роботи судового експерта по місцезнаходженню об`єкта дослідження для проведення судової земельно-технічної експертизи та залучення спеціаліста-геодезиста, в якому судовий експерт просить:
- забезпечити організацію прибуття експертів з експертної установи (тел. 044-221-55-32), надання безперешкодного доступу до об`єкту дослідження та належні умови для роботи експертів. Обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 в межах земельної ділянки (на земельну ділянку) площею 20 га призначається на 10.09.2025 з 11:30 год.;
- залучити сертифікованого інженера-геодезиста для проведення топографо-геодезичних робіт на об`єкті дослідження - земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 в межах земельної ділянки (на земельну ділянку) площею 20 га.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.07.2025: поновлено провадження у справі; розгляд клопотання експерта призначено на 05.08.2025; рекомендовано учасникам провадження до 04.08.2025 надати свої пропозиції щодо особи інженера-геодезиста для виконання топо-геодезичної зйомки в контексті заявленого клопотання експертів.
04.08.2025 через систему «Електронний суд» від Білоцерківської міської ради надійшли письмові пояснення щодо клопотання експерта, в яких позивач зазначив, що Білоцерківська міська рада потребує роз`яснень щодо конкретного алгоритму дій для забезпечення прибуття експертів, надання їм безперешкодного доступу до об`єкта дослідження та створення належних умов для їхньої роботи. Щодо залучення сертифікованого інженера-геодезиста позичав зазначив, що не має у своєму штаті сертифікованого інженера-геодезиста, а його залучення можливе лише на договірних засадах та за умови виділення додаткового бюджетного фінансування, однак, враховуючи вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 22.07.2025 у справі №357/7017/19, не заперечує проти залучення такого спеціаліста для проведення топографо-геодезичних робіт на об`єкті дослідження та, з метою належної організації проведення судової земельно-технічної експертизи, пропонує кандидатуру інженера-геодезиста Скорохода Віктора Вікторовича.
Відповідач кандидатуру інженера-геодезиста не запропонував.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2025 було задоволено клопотання експерта від 15.07.2025 та залучено сертифікованого інженера-геодезиста Скорохода Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №013868) для проведення топографо-геодезичних робіт на об`єкті дослідження - земельній ділянці з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 площею 20 га.
07.10.2025 через канцелярію суду від інженера-геодезиста Скорохода В.В. надійшов звіт про проведення топографо-геодезичних робіт на зазначеній земельній ділянці.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.10.2025 поновлено провадження у справі №357/7017/19 для розгляду та перевірки звіту інженера-геодезиста Скорохода Віктора Вікторовича про проведення топографо-геодезичних робіт; зобов`язано експерта Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, якому доручено виконання судової експертизи №379-Е, подати суду письмові пояснення щодо наведених у звіті інженера-геодезиста обставин, зокрема неприбуття експерта у визначений самим експертом час та дату для обстеження земельної ділянки; досліджений звіт інженера-геодезиста Скорохода Віктора Вікторовича про проведення топографо-геодезичних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 долучено до матеріалів справи; направлено експерту Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, якому доручено виконання судової експертизи №379-Е, поданий звіт інженера-геодезиста Скорохода Віктора Вікторовича, для подальшого проведення експертного дослідження; зобов`язано позивача - Білоцерківську міську раду Київської області (код ЄДРПОУ 26376300) через Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради - здійснити оплату послуг залученого до проведення експертизи ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2025 інженера-геодезиста Скорохода Віктора Вікторовича згідно з рахунком №87 від 10.09.2025 у розмірі 10200 грн. Оригінал рахунку №87 від 10.09.2025 разом із цією ухвалою суду направлено позивачу. Попереджено експертів, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Зупинено провадження у справі до моменту надходження висновку експерта за наслідками проведення експертизи.
До Господарського суду Київської області 30.10.2025 надійшло клопотання від 29.10.2025 №379-Е Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про проведення обстеження об`єкта дослідження по його місцезнаходженню для проведення судової земельно-технічної експертизи, в якому експерти заявляють клопотання щодо: - проведення обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 площею 20 га призначається на 21.11.2025 з 11:30 год; - вирішення питання з приводу надання безперешкодного доступу до об`єкту дослідження та належних умов для роботи експертів; - вирішення питання з приводу присутності на обстеженні представників сторін по справі.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.11.2025 зокрема: поновлено провадження у справі №357/7017/19; клопотання Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.10.2025 № 379-Е - задоволено; забезпечено прибуття експертів відповідно до п 3.9 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5: - дозволено проведення обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602, площею 20 гектарів, за її місцезнаходженням, 21.11.2025 о 11 год. 30 хв; - зобов`язано сторін у справі забезпечити безперешкодний доступ експертів Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Олени Яценко та Ольги Карпенко до земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 площею 20 гектарів; - повідомлено сторони у справі, що відповідно до клопотання експерта від 29.10.2025 № 379-Е обстеження об`єкта дослідження, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 площею 20 гектарів, за її місцезнаходженням, буде проводитись 21.11.2025 о 11 год. 30 хв; - зобов`язано сторін у справі забезпечити присутність на обстеженні своїх представників.
31.12.2025 від КВ ЛНДІСЕ надійшов висновок експертів за результатами проведення судової комісійної земельно-технічної експертизи від 24.12.2025 №379-Е.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.01.2026 поновлено провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання на 20.01.2026.
20.01.2026 судове засідання не відбулося з технічних причин, а саме у зв`язку з відсутністю електропостачання у будівлі суду, що унеможливило його проведення.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.01.2026 повідомлено учасників процесу, що наступне судове засідання відбудеться 02.02.2026.
Через систему «Електронний суд» 02.02.2026 від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2026 суд, вирішив, в порядку пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 17.02.2026.
У судовому засіданні 17.02.2026 представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, відповідач та представник відповідача не з`являлися у судові засідання хоча відповідач належним чином був повідомлений про судові засідання у справі через направлення ухвал в його електронний кабінет, що підтверджується відповідними довідками про доставку відповідних ухвал суду в електронний кабінет відповідача.
Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.
Фактичні обставини справи та узагальнена позиція сторін.
Судом встановлено, що рішенням Білоцерківської міської ради від 27.09.2012 №703-29-VI «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду та передачі земельних ділянок в оренду» Фізичній особі-підприємцю Дейнеці Олегу Геннадійовичу було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,2103 га (в тому числі під проїздами, проходами та площадками - 0,2103 га), що розташована за адресою: вул. Академіка Вула, в районі житлового будинку № 8, м. Біла Церква Київської області, для розміщення автостоянки.
На підставі зазначеного рішення 09.10.2012 між Білоцерківською міською радою та ФОП Дейнекою О.Г. укладено договір оренди землі № 116, який 04.12.2012 зареєстрований у встановленому законом порядку. Земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 3210300000:03:051:0036. 
02.04.2018 року ФОП Дейнека О.Г. звернувся до Білоцерківської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості).
За результатами розгляду питання профільною постійною комісією 22.05.2018 рекомендовано відмовити у наданні такого дозволу у зв`язку з невідповідністю намірів забудови вимогам містобудівної документації.
25.05.2018 заявник подав до міської ради заяву про залишення попередньої заяви від 02.04.2018 №1886 без розгляду.
У подальшому, як вбачається зі службової записки Управління регулювання земельних відносин від 13.02.2019, при перевірці відомостей Публічної кадастрової карти було встановлено відсутність інформації щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3210300000:03:051:0036, натомість містилися відомості про земельну ділянку площею 0,2103 га з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602, яка за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності ФОП Дейнеки О.Г. на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2018.
Згідно з інформаційною довідкою №156073111 з Державного реєстру речових прав, 20.07.2018 між Білоцерківська районна державна адміністрація та Дейнекою О.Г. укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3220489500:01:023:0602 площею 0,2103 га. Договір посвідчений державним нотаріусом другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. за № 3-2304.
Того ж дня прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер 42160960) та внесено запис №27135103 про право власності Дейнеки О.Г. на зазначену земельну ділянку.
Позивач зазначає, що земельна ділянка з новим кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 є тією ж самою земельною ділянкою, яка раніше обліковувалася під кадастровим номером 3210300000:03:051:0036, оскільки її місце розташування, площа та конфігурація не змінювалися. При цьому жодних рішень про вилучення земельної ділянки з користування міської ради або про її відчуження Білоцерківською міською радою не приймалося.
Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право користування землею серії Б №086970 1989 року виконавчому комітету Білоцерківської міської ради було надано у постійне користування земельну ділянку площею 20,0 га для забудови житлового масиву в м. Біла Церква. Зазначений державний акт видано з урахуванням змін відповідно до постанови Верховної Ради України від 30.01.1992 № 2072-XII.
З матеріалів справи також убачається, що землі, надані згідно з вказаним державним актом, були сформовані за рахунок земель радгоспу «Білоцерківський», які у 1958- 1966 роках включалися до меж міста Біла Церква на підставі відповідних рішень органів влади та матеріалів містобудівної документації, зокрема актів планування та затвердження генерального плану міста.
Позивач - Білоцерківська міська рада - зазначає, що спірна земельна ділянка розташована в межах міста Біла Церква та входить до складу земель, наданих у постійне користування виконавчому комітету міської ради на підставі Державного акта на право користування землею серії Б № 086970 1989 року.
Крім того, позивач зазначає, що розпорядження від 18.07.2018 №339 «Про затвердження звіту про експертно-грошову оцінку і продаж земельної ділянки ФОП Дейнеці О.Г. в адміністративних межах Шкарівської сільської ради», прийняте Білоцерківською районною державною адміністрацією, є незаконним.
На підставі зазначеного розпорядження 20 липня 2018 року між районною державною адміністрацією та ФОП Дейнекою О.Г. укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який, на думку позивача, також є незаконним.
Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, у якому просить суд: визнати недійсним розпорядження районної державної адміністрації від 18.07.2018 № 339; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.07.2018, укладений між Білоцерківською районною державною адміністрацією та Дейнекою О.Г.; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності та відповідний запис у Державному реєстрі речових прав.
Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні.
Відповідач заперечує твердження позивача про те, що земельна ділянка площею 0,2103 га з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 перебуває в межах міста Біла Церква, та зазначає, що такі доводи не відповідають дійсності.
Відповідач зазначає, що лише рішення компетентного органу про встановлення (зміну) меж населеного пункту є юридичним фактом, після настання якого його межі вважаються офіційно встановленими (зміненими), а з 01.01.2013- після внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.
Також у відзиві наведено відомості щодо історії формування та затвердження проектів планування і генеральних планів м. Біла Церква, зокрема зазначено, що окремі проекти планування та генеральні плани міста у різні роки не були подані на розгляд уповноважених органів для вирішення питання про встановлення (зміну) меж міста.
Крім того, відповідач посилається на дані державної статистичної звітності (форма 6-зем), відповідно до яких площа земель м. Біла Церква становить 3368 га, та зазначає, що станом на початок 2016 року місто не мало офіційно затвердженої міської межі, що відповідала б дійсності.
У відзиві також наведено відомості щодо Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зокрема зазначено, що її межі були встановлені за результатами розроблення проекту формування територій сільських рад 1995 року, а загальна площа земель становить 5779,2 га.
Відповідач зазначає, що відповідно до Державного класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ) код 3220489500 відповідає Шкарівській сільській раді Білоцерківського району Київської області, а спірна земельна ділянка перебуває в адміністративних межах цієї сільської ради.
Також відповідач посилається на відомості Публічної кадастрової карти України, згідно з якими поряд зі спірною земельною ділянкою розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами 3220489500:01:023:0543 та 3220489500:01:023:0548, які перебувають у державній власності та відносяться до земель Білоцерківського району.
З урахуванням викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника районної державної адміністрації.
Відповідач-2 долучив до матеріалів справи висновок експерта від 12.11.2019 за №100/09/-2019, відповідно до якого, - встановити місцеположення, або місце розташування земельної ділянки площею 20,0 га, яка відведена Білоцерківській міській раді, що підтверджено Державним актом (серія Б № 086970) на плані землекористування під №2 не можливо, оскільки інформація про координати поворотних точок, дирекційні або внутрішні кути, що дають змогу точно встановити конфігурацію земельних ділянок, у документах, що підтверджують виникнення прав на них не відображаються. Не можливо встановити місцеположення земельної ділянки, згідно генерального плану, а саме чи знаходиться земельна ділянка площею 0,2103 га за кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 в межах міста Біла Церква згідно копії з Генерального плану, (проектний план2019), оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про планування і забудову територій», генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту і не містить інформацію про координати поворотних точок межі міста Біла Церква, за допомогою яких можливо її встановити.
Висновки господарського суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.
Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст. 393 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до положень ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності територіальних громад.
Згідно з ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Згідно з ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Відповідно до положень ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Згідно з ч. 5 ст. 149 ЗК України Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 149 ЗК України обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п`ятою, дев`ятою цієї статті. 
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
Згідно ст. 173 ЗК України, межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, їх пояснення, перевіривши правові підстави заявлених позовних вимог та доводи заперечень, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.
Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право користування землею серії Б №086970, виданого у 1989 році, виконавчому комітету Білоцерківська міська рада було надано у постійне користування земельну ділянку площею 20,0 га для забудови житлового масиву у місті Біла Церква.
Зазначений державний акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право користування землею за №109.
Як убачається з матеріалів справи, у державному акті визначено площу земельної ділянки - 20,0 га, а також її цільове призначення - використання для забудови житлового масиву.
З наданих до справи матеріалів також убачається, що формування зазначеної земельної ділянки пов`язувалося з використанням земель радгоспу «Білоцерківський». Відповідні землі у попередні роки включалися до меж міста Біла Церква на підставі рішень органів влади та матеріалів містобудівної документації.
Разом з тим, матеріали справи не містять проекту відведення цієї земельної ділянки або іншої технічної документації із землеустрою, що містила б координати її меж чи інші просторові характеристики.
Натомість у справі наявний Державний акт на право користування землею серії Б №086970, який підтверджує факт надання земельної ділянки відповідної площі у користування виконавчому комітету міської ради.
Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є земельна ділянка з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602.
Згідно з відомостями Державного земельного кадастру, зазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3220489500:01:023:0602, визначено її площу та цільове призначення.
Матеріалами справи підтверджується, що підставою для відчуження цієї земельної ділянки стало розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 18.07.2018 №339 «Про затвердження звіту про експертно-грошову оцінку і продаж земельної ділянки ФОП Дейнеці О.Г. в адміністративних межах Шкарівської сільської ради».
На підставі зазначеного розпорядження між районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Дейнека О.Г. 20.07.2018 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки.
Згідно з умовами цього договору у власність покупця передано земельну ділянку з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602.
Відомості про право власності на зазначену земельну ділянку були внесені до відповідних державних реєстрів у встановленому законом порядку.
Як убачається зі змісту розпорядження районної державної адміністрації, земельна ділянка розглядалася як така, що розташована в адміністративних межах Шкарівської сільської ради Білоцерківського району.
Саме обставини щодо розташування цієї земельної ділянки та повноважень органу, який здійснив її відчуження, стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, суд відповідно до статей 73- 79, 86 ГПК України дослідив подані сторонами докази та оцінив їх у сукупності.
Як установлено судом, підставою позовних вимог Білоцерківська міська рада визначає обставини розташування спірної земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 у межах земель міста Біла Церква та, зокрема, у межах земельної ділянки площею 20,0 га, наданої виконавчому комітету міської ради на підставі Державного акта на право користування землею серії Б №086970 1989 року.
Натомість відповідачі заперечують проти позову, зазначаючи, що спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах Шкарівської сільської ради та належала до земель, розпорядження якими здійснювала районна державна адміністрація.
З метою з`ясування зазначених обставин судом досліджено надані сторонами документи, зокрема: - Державний акт на право користування землею серії Б №086970 1989 року; - постанова Верховної Ради України «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об`єктів №2072-XII від 30.01.1992»; - акт перенесення в натурі меж наданої земельної ділянки виконкому Білоцерківської міської Ради народних депутатів під будівництво житлового масиву від 23.03.1992; - технічний звіт з комплексу топографо-геодезичних робіт по інвентаризації земель та встановлення (відновлення) меж земельних ділянок Виконавчому комітету Білоцерківської міської ради для будівництва житлового масиву «Піщаний» та будівництва 233-х квартирного житлового будинку за адресою: житловий мікрорайон «Піщаний» м. Біла Церква Київської області; - розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 18.07.2018 № 339; - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.07.2018; - інші матеріали справи.
Разом з тим, досліджені судом документи не містять відомостей, які б дозволяли безпосередньо встановити просторове співвідношення спірної земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 із земельною ділянкою площею 20,0 га, наданою за державним актом 1989 року.
Зокрема, Державний акт на право користування землею серії Б №086970 підтверджує факт надання земельної ділянки відповідної площі у користування виконавчому комітету міської ради, однак не містить координат поворотних точок або інших геодезичних характеристик, які б дозволяли встановити точне розташування меж цієї земельної ділянки на місцевості.
За таких обставин встановлення того, чи знаходиться спірна земельна ділянка у межах земельної ділянки площею 20,0 га, наданої за державним актом 1989 року, потребує спеціальних знань у галузі землеустрою, геодезії та картографії.
Установлення фактичного розташування земельних ділянок, їх меж та можливого взаємного накладення потребує застосування спеціальних знань у галузі землеустрою, геодезії та картографії. Такі обставини не можуть бути визначені судом самостійно шляхом лише правової оцінки поданих сторонами документів, а підлягають встановленню із застосуванням спеціальних методів дослідження. У зв`язку з цим відповідні обставини підлягають з`ясуванню шляхом проведення судової земельно-технічної експертизи.
З огляду на викладене, з метою встановлення фактичного розташування спірної земельної ділянки та перевірки доводів сторін щодо її можливого накладення на земельну ділянку площею 20,0 га, надану за Державним актом 1989 року, ухвалою суду було призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському відділенню Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз.
На вирішення експертів судом поставлено питання:
чи знаходиться (накладається) земельна ділянка з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 у межах земельної ділянки площею 20,0 га, наданої на підставі Державного акта на право користування землею серії Б № 086970 1989 року.
За результатами проведеного дослідження експертами складено висновок судової комісійної земельно-технічної експертизи від 24.12.2025 № 379-Е.
Як убачається з висновку експерта, під час проведення дослідження були проаналізовані матеріали справи, зокрема: - Державний акт на право користування землею серії Б №086970, виданий у 1989 році та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за №109; - план землекористування, що міститься у зазначеному державному акті, з графічним зображенням земельних ділянок площею 0,70 га та 20,0 га; - відомості щодо суміжних землекористувачів земельної ділянки; - постанову Верховна Рада України від 30.01.1992 №2072-XII «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об`єктів»; - акт перенесення в натуру меж земельної ділянки від 23.03.1992; - технічний звіт з комплексу топографо-геодезичних робіт по інвентаризації земель та встановленню меж земельних ділянок виконавчого комітету міської ради для будівництва житлового масиву «Піщаний», складений у 2013 році.
Згідно з висновком експерта, відповідно до Державного акта на право користування землею серії Б №086970, з урахуванням змін, внесених постановою Верховної Ради України від 30.01.1992 №2072-XII, виконавчому комітету міської ради надано у постійне користування земельну ділянку площею 20,0 га за рахунок земель радгоспу «Білоцерківський» для будівництва житлового масиву.
У межах проведеного дослідження експертами використано графічні матеріали, каталоги координат поворотних точок земельної ділянки, а також здійснено побудову графічного зображення досліджуваних земельних ділянок у спеціалізованому програмному забезпеченні із використанням координат їх меж.
Як убачається зі змісту зазначеного висновку, експертами проведено дослідження матеріалів справи, правовстановлюючих документів, а також здійснено аналіз просторового розташування земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 відносно земельної ділянки площею 20,0 га, наданої за державним актом 1989 року.
За результатами проведених досліджень експерти дійшли висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 розташована у межах земельної ділянки площею 20,0 га, наданої на підставі Державного акта на право користування землею серії Б № 086970 1989 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за №109, з внесеними змінами Постановою Верховної Ради України «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об`єктів» №2072-XII від 30.01.1992.
При цьому у висновку експерта зазначено, що зазначена земельна ділянка накладається на земельну ділянку площею 20,0 га всією своєю площею.
Суд зазначає, що судова земельно-технічна експертиза у даній справі призначена ухвалою суду, проведена спеціалізованою державною експертною установою - Київським відділенням Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз, експертами та із залученням осіб, які мають відповідну кваліфікацію та спеціальні знання у сфері землеустрою та геодезії.
Зі змісту висновку експертизи вбачається, що експертами досліджено матеріали справи, правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 20,0 га, графічні матеріали, каталоги координат поворотних точок меж земельних ділянок, а також інші документи, що містяться у матеріалах справи.
У межах проведеного дослідження експертами здійснено просторове співставлення земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 із земельною ділянкою площею 20,0 га, наданою на підставі Державного акта на право користування землею серії Б №086970, із використанням координат їх меж та відповідних графічних матеріалів.
Висновок експерта містить опис проведених досліджень, використаних матеріалів та методів, а також чітку відповідь на поставлене судом питання.
Згідно з висновком експерта встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 площею 0,2103 га знаходиться у межах земельної ділянки площею 20,0 га, наданої на підставі Державного акта на право користування землею серії Б №086970 1989 року, та накладається на неї всією своєю площею.
Суд зазначає, що висновок експерта є послідовним, обґрунтованим, не містить суперечностей та відповідає матеріалам справи.
Доказів, які б спростовували наведені у висновку експертизи обставини або свідчили б про його необґрунтованість чи недостовірність, учасниками справи суду не надано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що висновок судової земельно-технічної експертизи є належним та допустимим доказом у справі та підлягає врахуванню судом при вирішенні даного спору.
Як встановлено судом, відповідно до Державного акта на право користування землею серії Б №086970, виданого у 1989 році та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право користування землею за №109, виконавчому комітету Білоцерківської міської ради було надано у постійне користування земельну ділянку площею 20,0 га для будівництва житлового масиву у місті Біла Церква.
Як убачається з матеріалів справи та досліджених судом документів, зазначена земельна ділянка була надана за рахунок земель радгоспу «Білоцерківський». Надалі постановою Верховна Рада України від 30.01.1992 №2072-XII «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об`єктів» вилучено 20,0 га земель радгоспу «Білоцерківський» та надано їх у постійне користування виконкому Білоцерківської міської ради для будівництва житлового масиву.
Факт надання цієї земельної ділянки підтверджується також актом перенесення в натуру її меж від 23.03.1992, відповідно до якого межі земельної ділянки площею 20,0 га були закріплені на місцевості та передані представнику замовника.
Як встановлено судом на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи, проведеної Київським відділенням Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз, земельна ділянка з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 площею 0,2103 га розташована у межах земельної ділянки площею 20,0 га, наданої у постійне користування на підставі зазначеного державного акта.
При цьому експертним дослідженням встановлено, що спірна земельна ділянка накладається на земельну ділянку площею 20,0 га всією своєю площею.
Отже, з урахуванням наведеного суд доходить висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602 фактично розташована у межах земельної ділянки площею 20,0 га, яка була надана у користування виконавчому комітету Білоцерківської міської ради на підставі Державного акта на право користування землею серії Б №086970.
Разом з тим матеріалами справи встановлено, що на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 18.07.2018 №339 «Про затвердження звіту про експертно-грошову оцінку і продаж земельної ділянки ФОП Дейнеці О.Г. в адміністративних межах Шкарівської сільської ради» зазначену земельну ділянку було відчужено на користь фізичної особи-підприємця Дейнеці О.Г.
На підставі цього розпорядження 20.07.2018 між районною державною адміністрацією та ФОП Дейнека О.Г. було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3220489500:01:023:0602.
Водночас, з урахуванням установлених у справі обставин щодо фактичного розташування спірної земельної ділянки у межах земельної ділянки площею 20,0 га, наданої у користування виконавчому комітету Білоцерківської міської ради, суд дійшов висновку, що розпорядження зазначеною земельною ділянкою районною державною адміністрацією було здійснено без належних правових підстав.
За таких обставин прийняття розпорядження районної державної адміністрації від 18.07.2018 №339 та укладення на його підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки відбулося за відсутності у відповідного органу належних повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою тобто за відсутності відповідного правового титулу..
Отже, з урахуванням встановлених фактів, результатів експертизи та положень чинного законодавства, дії районної державної адміністрації щодо відчуження земельної ділянки площею 0,2103 га в межах земельної ділянки площею 20,0 га знаходяться позамежами правового поля, а відтак є недійсними та такими, що не створюють правових наслідків для третіх осіб. На цій підставі суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог заявника, оскільки задоволення означених позивачем вимог припинить триваюче порушення права позивача на землю та забезпечить його поновлення. 
В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.
Відповідно до вимог статті 129 ГПК України судові витрати позивача зі сплати судового збору, оплати вартості судової експертизи (30291,2 грн) та 10200 грн вартості послуг інженера-геодезиста, залученого судом для забезпечення проведення судової експертизи в межах розгляду спору, покладаються на відповідачів в рівних частинах.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Визнати недійсним розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 18.07.2018 за №339 «Про затвердження звіту про експертно-грошову оцінку і продаж земельної ділянки Фізичній особі-підприємцю Дайнеці Олегу Геннадійовичу в адміністративних межах Шкарівської сільської ради».
Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, який укладений 20.07.2018 року між Білоцерківською районною державною адміністрацією (09117, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 2, код ЄДРПОУ 19425498) та Дайнекою Олегом Геннадійовичем ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), загальною площею 0,2103 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки: 3220489500:01:023:0602, який посвідчений державним нотаріусом другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. за №3-2304 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №42160960 державного нотаріуса Приймак А.П. від 20.07.2018 року і реєстрацію права власності номер запису 27135103.
Стягнути з Білоцерківської районної державної адміністрації (09117, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 2, код ЄДРПОУ 19425498) на користь Білоцерківської міської ради Київської області (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15, код ЄДРПОУ 26376300) 1921 грн витрат зі сплати судового збору та 20245,6 грн витрат пов?язаних з проведенням судової експертизи у справі.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дайнеки Олега Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Білоцерківської міської ради Київської області (09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15, код ЄДРПОУ 26376300) 1921 грн витрат зі сплати судового збору та 20245,6 грн витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи у справі.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.
Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 16.03.2026.  
Суддя А.Ф. Черногуз