Справа № 638/9513/25
Провадження № 2-а/638/35/26
РІШЕННЯ
Іменем України
19 березня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
21 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Харкова, як до адміністративного, з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 8 від 07 травня 2025 року за ч. 1 ст. 165-2 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що нею нібито було завищено оптово-збутову надбавку на лікарські засоби, внаслідок чого було отримано необґрунтовану виручку в розмірі 90226,38 грн.
Позивач з постановою не погоджується з тих підстав, що розрахунок так званої необґрунтованої виручки не підкріплений жодним експертним висновком, відсутні будь-які розрахункові документи чи аудиторські підтвердження неправомірності надбавок. Акт перевірки №198, на підставі якого складено постанову, містить лише загальні формулювання та не ґрунтується на належних і допустимих доказах. Окрім того, позивач не є уповноваженою особою щодо формування цін, оскільки згідно з посадовою інструкцією та штатним розписом, ці питання відносяться до компетенції керівництва підприємства або відділу продажів, тоді як вона обіймає посаду головного бухгалтера. У постанові не зазначено щодо яких саме лікарських засобів було нібито завищено надбавку. Відсутність конкретного переліку товарів унеможливлює перевірку правильності висновків контролюючого органу, що є істотним процесуальним порушенням.
Також позивач зазначає на процесуальних порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме: її не було ознайомлено з актом перевірки належним чином, не вручено його в повному обсязі; пояснення, подані 08.05.2025, не враховані при складанні постанови; постанова не містить посилань на жоден конкретний лікарський засіб або серію, щодо яких допущено порушення граничних надбавок. 
При розгляді справи просила врахувати наступні правові висновки Верховного Суду:
1. постанова від 19.05.2021 у справі №826/12419/17: «Адміністративна відповідальність за ст. 165-2 КУпАП може бути застосована лише у разі встановлення факту отримання неправомірної вигоди саме внаслідок протиправних дій суб`єкта господарювання, доведених належними доказами»;
2. постанова від 10.03.2021 у справі №826/11612/18: «Покладення відповідальності за порушення порядку ціноутворення на бухгалтера, який не був відповідальним за встановлення цін, є безпідставним і суперечить принципу особистої відповідальності за вчинення правопорушення»;
3. постанова від 22.12.2020 у справі №826/15494/17: «Відсутність конкретизації об`єкта правопорушення та невказання предмету порушення унеможливлює притягнення особи до відповідальності».
Ухвалою суду від 22 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Ухвалою суду від 19 червня 2025 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/12837/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛІК ФАРМА» до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування припису, рішення.
Ухвалою суду від 03 березня 2026 року провадження у справі поновлено. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19 березня 2026 року о 10 год. 15 хв.
У судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про судове засідання повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛІК ФАРМА», що визнається сторонами, не викликає у суду сумнівів у достовірності цієї обставини, у зв`язку з чим не підлягає доказуванню у справі згідно з ч. 1 ст. 78 ЦПК України.
ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» зареєстровано у передбаченому законом порядку як суб`єкт господарювання, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Видами господарської діяльності ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» за КВЕД є: 21.20 Виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів (основний); 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 72.11 Дослідження й експериментальні розробки у сфері біотехнологій; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.
Протягом 24.04.2025-07.05.2024 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області проведено позапланову перевірку за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за результатом якої складено акт від 07.05.2025 р. №198. 
Відповідно до Акту від 07.05.2025 р. №198, з наданого ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» переліку продукції, яка входить до Національного переліку основних лікарських засобів, перевіркою встановлено, що при оптовій реалізації «Дитилін-Біолік», розчин для ін`єкцій 20 мг/мл, по 5 мл в ампулах №10 (який входить до Національного переліку основних лікарських засобів), був реалізований ТОВ «МЕДЕО-ФАРМ» м. Київ (видаткова накладна №250051 від 12.03.2025 р.) за оптово-відпускною (прайсовою) ціною виробника (ТОВ «БІОЛІК ФАРМА») 74,67 грн. з ПДВ за 1 уп., при цьому була застосована оптова торговельна надбавка в розмірі 25,78%, замість затвердженої оптової торговельної надбавки 8,0% (постанова Кабінету Міністрів України від 14.02.2025 р. №168 «Про внесення змін до деяких, постанов КМУ щодо стабілізації цін на лікарські засоби»). Сформована оптова ціна, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2025 р. №168, повинна була складати 68,41 грн. з ПДВ за 1 уп. Різниця в цінах склала 11,26 грн. (з ПДВ) на 1 уп. Всього реалізовано 108 шт/уп. Необґрунтована виручка від реалізації лікарського препарату за завищеною оптовою надбавкою склала 1216,08 грн.
Загальна сума необґрунтованої виручки за актом перевірки з наданих на момент проведення документів склала 90226,38 грн. Розрахунок суми необґрунтованої виручки на лікарський препарат «Дитилін-Біолік», розчин для ін`єкцій 20 мг/мл, по 5 мл в ампулах №10 за період 12.03.2025 р. додано до акту перевірки додатком №1. Вказана довідка підписана директором ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» Кізіловою Ж.О.
07 травня 2025 року головним спеціалістом відділу контролю за регульованими цінами Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Кійковою Світланою Олександрівною за результатами позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛІК ФАРМА» (код ЄДРПОУ 43415583) складено Протокол № 8 про адміністративне правопорушення за ст. 165-2 КУпАП, відповідно до якого станом на 14 год. 00 хв. 07.05.2025 головний бухгалтер ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» (код ЄДРПОУ 43415583) Мелокумова Надія Олексіївна, наказ про призначення від 15.12.2022 № 106-к, в період з 12.03.2025 по 12.03.2025 реалізувала лікарський засіб «Дитилін-Біолік», розчин для ін`єкцій 20 мг/мл, по 5 мл в ампулі; по 5 ампул у блістері, по 2 блістера в пачці» за оптово-відпускною ціною сформованою з завищеною торгівельною надбавкою замість затвердженого граничного розміру. Таким чином, дії Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛІК ФАРМА» (код ЄДРПОУ 43415583) призвели до порушень вимог чинного законодавства в частині застосування торгівельних надбавок вищих за встановлений граничний, розмір. При формуванні оптово-відпускних цін на «Дитилін-Біолік, розчин для ін`єкцій 20 мг/мл, по 5 мл в ампулі: по 5 ампул у блістері, по 2 блістера в пачці виробництва ТОВ «БОЛІК ФАРМА» (Україна. Харків) застосовувалась торгівельна надбавка в розмірі 25,8%, замість затвердженої торгівельної надбавки 8.0%. За період з 12.03.2025 по 12.03.2025 загальна сума необґрунтованої виручки по акту перевірки склала 90226,38 грн (дев`яносто тисяч двісті. двадцять шість грн 38 коп). Своїми діями уповноважена особа Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛІК ФАРМА» (код ЄДРПОУ 43415583) Мелокумова Надія Олексіївна, яка діє на підставі наказу від 15.12.2022 № 106-к, порушила п.2, п.п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» та п.1, п.п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України що стабілізації цін на лікарські засоби» від 14.02.2025 № 168, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 165-2 КУпАП.
08 травня 2025 року ОСОБА_1 подала до Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області письмові пояснення до протоколу, в яких зазначила, що ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» є виробником лікарських засобів, що підтверджується наявною ліцензією на виробництво. Крім того, підприємство має окрему чинну ліцензію на оптову торгівлю лікарськими засобами. Згідно з абз. 9 п. 3 Постанови КМУ №929 від 30.11.2016, виробництво лікарських засобів включає право на їх оптову дистрибуцію власного виробництва. Абзац 3 п. 32 та п. 103 цієї ж постанови прямо передбачають, що виробники можуть реалізовувати продукцію власного виробництва за ліцензією на виробництво, без використання окремої ліцензії на оптову торгівлю, за умови дотримання вимог GDP (належної дистриб`юторської практики). Отже, законодавство визнає два рівноцінні правові шляхи реалізації лікарських засобів: за ліцензією на оптову торгівлю; за ліцензією на виробництво, якщо йдеться про власну продукцію. Проте працівниками Держпродспоживслужби проігноровано цю ключову різницю, а також змішано підходи до визначення цін. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ №333 від 25.03.2009, оптово-відпускна ціна – це ціна одиниці товару, що встановлюється у договорі між вітчизняним виробником та дистриб`ютором, тобто суб`єктом, який далі продає товар. Згідно з п. 2 цієї ж постанови, гранична постачальницько-збутова надбавка (встановлена постановою КМУ №955 від 17.10.2008) застосовується лише тими суб`єктами, які здійснюють оптову торгівлю товаром не власного виробництва, а отже - не стосується формування первинної ціни виробника. - не стосується формування первинної ціни виробника. З формули п. 5 Постанови №333 Цз = Цов + Низ, де Цз - закупівельна ціна, Цов - оптово-відпускна ціна, Низ - постачальницько-збутова надбавка, вбачається, що встановлення надбавки можливе лише з боку дистриб`ютора, а не виробника. Отже, твердження у протоколі про "застосування надбавки виробником" - методологічно помилкове. Виробник не додає надбавку до своєї оптової ціни - вона є фіксованою. Лікарський засіб «Дитилін-Біолік» входить до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого постановою КМУ №180 від 13.03.2017. Але навіть при цьому факті, регулювання рівня надбавок відповідно до постанови КМУ №862 від 09.11.2016 стосується дистриб`юторів та аптечних закладів, а не виробника, який формує оптово-відпускну ціну, а не надбавку. Жодної торгівельної надбавки до ціни попереднього суб`єкта або інших дистриб`юторів ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» не застосовувало. Ціна формувалась відповідно до чинного законодавства. Таким чином, у моїх діях як посадової особи ТОВ «БОЛІК ФАРМА» відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 165-2 КУпАП.
09 травня 2025 року начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Бакумов Денис Сергійович, розглянувши протокол №8, про адміністративне правопорушення від 07.05.2025. року щодо ОСОБА_1 - головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛІК ФАРМА», виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення № 9, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 2550,00 грн.
Згідно з мотивувальною частиною постанови фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 165-2 КУпАП стало те, що станом на 15 год. 00 хв. 07.05.2025 головний бухгалтер Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛІК ФАРМА» (код ЄДРПОУ 43415583), ОСОБА_1 допустила порушення норм чинного законодавства, а саме: допустила завищення оптових постачальницько-збутових надбавок, чим порушила пп. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2008 № 955 «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби та медичні вироби» (із змінами), що призвело до одержання підприємством необґрунтованої виручки на загальну суму 90226,38 грн. Відповідальність за вищевказане порушення передбачена ч. 1 ст. 165-2 КУпАП. Зазначені порушення відображено в Акті перевірки №198 від 07.05.2025.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).
Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає наступне.
Частина 1 статті 165-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них. 
Диспозиція вказаної норми є бланкетною та відсилає до спеціального законодавства, яке регулює порядок формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них.
Основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення регулюють Законом України «Про ціни і ціноутворення». 
Відповідно до Закону України «Про ціни і ціноутворення» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 17 жовтня 2008 р. № 955 «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби та медичні вироби».
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2025 р. №168 внесено наступні зміни до пп. 1 п. 1 Постанови КМУ від 17 жовтня 2008 р. № 955: «на лікарські засоби (крім радіофармацевтичних лікарських засобів, наркотичних, психотропних лікарських засобів, медичних газів, а також лікарських засобів, що містять прекурсори), включені до Національного переліку основних лікарських засобів, які придбаваються за рахунок джерел, не заборонених законодавством, крім коштів державного та/або місцевих бюджетів, граничні постачальницько-збутові надбавки не вище ніж 8 відсотків, що нараховуються до оптово-відпускної ціни з урахуванням податків та зборів».
Як встановлено судом, ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» при оптовій реалізації ТОВ «МЕДЕО-ФАРМ» м. Київ лікарського засобу «Дитилін-Біолік», розчин для ін`єкцій 20 мг/мл, по 5 мл в ампулах №10 (який входить до Національного переліку основних лікарських засобів) (видаткова накладна №250051 від 12.03.2025 р.), встановивши ціну 74,67 грн. з ПДВ за 1 уп., застосувало оптову торговельну надбавку в розмірі 25,78%, замість затвердженої оптової торговельної надбавки 8,0% згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2025 р. №168 «Про внесення змін до деяких, постанов КМУ щодо стабілізації цін на лікарські засоби».
Вказані обставини підтверджені Актом позапланової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, від 07.05.2025 № 198, який є належним доказом порушення встановленого законом порядку формування, встановлення та застосування цін та націнок до них.
Допустимість вказаного акту підтверджена постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 520/12837/25. Позивачем не наведено аргументів, а судом не встановлено обставин, які би викликали сумнів у достовірності вказаного доказу.
Наданими позивачем доказами не спростовано обставини зазначені в Акті перевірки № 198, а саме, що сформована оптова ціна лікарського засобу «Дитилін-Біолік», розчин для ін`єкцій 20 мг/мл, по 5 мл в ампулах №10, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2025 р. №168, повинна була складати 68,41 грн. з ПДВ за 1 уп., тоді як фактично склала 74,67 грн. з ПДВ за 1 уп., у зв`язку з чим різниця в цінах склала 11,26 грн. (з ПДВ) на 1 уп., що зумовило отримання необґрунтованої виручки у загальному розмірі 90226,38 грн.
Вказані обставини дають підстави стверджувати, що суб`єкт владних повноважень при винесенні оскаржуваної постанови дійшов обґрунтованого висновку про порушення посадовою особою ТОВ «БІОЛІК ФАРМА» - головним бухгалтером Мелокумовою Н.О., тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-2 КУпАП, вимог п.п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2008 р. № 955, що свідчить про наявність як об`єктивних, так і суб`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-2 КУпАП.
Доказів, які б спростувати обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-2 КУпАП, матеріали справи не містять. 
Доводи позивача про необхідність доведення причинного зв`язку між діями особи та одержанням необґрунтованої виручки ґрунтуються на хибному суб`єктивному тлумаченні чинного законодавства, оскільки склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-2 КУпАП, є формальним та не вимагає настання суспільно шкідливих наслідків, зокрема отримання необґрунтованої виручки, а встановлення розміру такої виручки не впливає на кваліфікацію дій особи.
Постанови, на які посилається позивач, Верховним Судом не приймалися, відомості про них у ЄДРСР відсутні. Правові висновки, на які посилається позивач, Верховним Судом не викладалися у жодній постанові. 
Доводи позивача про те, що вона не встановлювала та не погоджувала цін суд відхиляє, оскільки вона є головним бухгалтером ТОВ «БІОЛІК ФАРМА», тобто посадовою особою підприємства, відтак в силу вимог закону є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-2 КУпАП. 
Порушень ст. 268, 277, 278-280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено. 
Доводи позивача про неознайомлення її з Актом перевірки в повному обсязі, неврахування пояснень, не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи, оскільки Акт перевірки № 198 підписаний позивачем та не містить зауважень щодо повноти ознайомлення, а відсутність в оскаржуваній постанові посилання на пояснення позивача від 08.05.2025 не є беззаперечним доказом їх неврахування суб`єктом владних повноважень під час розгляду справи.
Оскаржувана постанова прийнята посадовою особою відповідача на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. За формою і змістом постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Стягнення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 165-2 КУпАП. 
Доводи позивача про відсутність посилання на докази спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій міститься посилання на Акт перевірки № 198 від 07.05.2025.
Про наявність обставини, які би свідчили про упередженість чи недобросовісність суб`єкта владних повноважень, позивачем не зазначено, а судом таких обставин не встановлено, як і не встановлено недотримання принципів рівності перед законом та пропорційності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, стягнення відповідачем застосовано без порушень, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постанова № 9 від 09.05.2025 винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, обґрунтовано, тобто із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, а тому підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, – залишити без задоволення, а постанову по справі про адміністративне правопорушення № 9 від 09.05.2025, винесену начальником ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області Бакумовим Денисом Сергійовичем – залишити без змін.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 19 березня 2026 року.

Суддя    І.П. Латка