Справа № 186/2114/25
Номер провадження № 2/0186/262/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
26 лютого 2026 року м. Шахтарське
Дніпропетровської області
Шахтарський міський суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді – Демиденко С.М.,
секретар судового засідання – Кравченко А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту не проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту не проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_5 . 
Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку під цим будинком. 
Спадкоємцями за заповітом є Позивач - ОСОБА_1 та його брат - ОСОБА_3 .
Спадкоємцями за законом є їх батько - ОСОБА_4 та його сестра - ОСОБА_2 .
Позивач разом з братом ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюка В.В. з заявою про прийняття спадщини.
Відповідач - ОСОБА_2 не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та будь-яким чином не заявляла про намір отримати спадщину. 
Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки на день його смерті мала зареєстроване місце проживання за однією адресою разом із спадкодавцем. 
Однак, Відповідач є такою, що не прийняла спадщину з наступних підстав: на день смерті ОСОБА_5 вона не мешкала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкала за іншою невідомою адресою. 
На день смерті ОСОБА_5 мешкав за цією адресою виключно разом з сином - ОСОБА_4 , невісткою – ОСОБА_6 та онуками ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (Позивач), що вони та сусіди з будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 підтверджують. 
30.08.2025 року постановою приватного нотаріуса Позивачу та брату - Резнік Валерію Ігоровичу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не встановлено, чи приймала спадщину відповідач - ОСОБА_2 та не можливо перевірити, чи має вона право на обов`язкову частку у спадщині.
Нотаріусом Позивачу було рекомендовано звернутися до суду для встановлення фактів не проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини. 
Фактичне місце проживання та перебування Відповідача - ОСОБА_2 Позивачу не відоме, але зі слів батька та долученими ним до позовної заяви документами підтверджується, що вона з 2006 року фактично не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач просить суд встановити факт не проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини (на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що не прийняла спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач у судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Проте, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти заочного розгляду справи.
Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судові засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Надали письмові заяви згідно яких заперечень проти позовних вимог не мають та не заперечують проти їх задоволення. Підтверджують, що на день смерті спадкодавця ( ОСОБА_5 ) ОСОБА_2 не мешкала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкала за іншою невідомою мені адресою. А також, що на день смерті ОСОБА_5 мешкав за цією адресою виключно разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 . Прохали суд розглянути справу без їх участі у зв`язку з їх зайнятістю.
Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від відповідача заяви, клопотання не надходили.
Відтак, відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви. Про причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомив. Відтак суд розглянув справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шахтарське помер ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .
Матеріалами спадкової справи № 71/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , підтверджуються наступні обставини. 
Після смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку під цим будинком. Зазначене підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» №22462359 від 13.04.2009 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №030238. 
Спадкоємцями за заповітом ВМІ № 773936 від 24.07.2009 року є Позивач - ОСОБА_1 та його брат - ОСОБА_3 (онуки спадкодавця).
Спадкоємцями за законом є їх батько - ОСОБА_4 та його сестра - ОСОБА_2 (діти спадкодавця).
Позивач разом з братом ОСОБА_3 23.05.2023 року звернулися до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюка В.В. з заявами про прийняття спадщини.
Третя особа ОСОБА_4 , 24.05.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюка В.В. з заявою про відмовою від прийняття спадщини померлого батька ОСОБА_5 .
Відповідач - ОСОБА_2 не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та будь-яким чином не заявляла про намір отримати спадщину.
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2745 Виконавчого комітету Шахтарської міської ради в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 окрім померлого спадкодавця на день його смерті були зареєстровані: син - ОСОБА_4 , донька - ОСОБА_2 , онуки - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .
В той же час Актом комісії ПП «Комунальщик-4» за підписом сусідів з будинків по АДРЕСА_2 - ОСОБА_7 , та АДРЕСА_3 – ОСОБА_8 , підтверджується, що ОСОБА_2 , 1977 р.н., не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 2006 року по теперішній час.
До позовної заяви долучено довідки ТОВ «Веко» та ТОВ «Сім`я» зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 з 04.10.2006 по року працювала в ТОВ «Веко» на посаді секретаря – референта та з 07.02.2015 року в ТОВ «Сім`я» на посаді бухгалтера. Зазначені товариства розташовані в ст. Полтавська Красноармійського району Краснодарського краю РФ. 
Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 виданим відділом РАЦС Красноармійського району Краснодарського краю РФ підтверджується, що ОСОБА_9 , уклала шлюб за наслідком якого змінила прізвище на ОСОБА_10 .
Копією паспорту № НОМЕР_3 виданим 31.08.2013 року відділом управління ФМС Росії по Краснодарському краю в Красноармійському районі підтверджується, що ОСОБА_11 / є громадянкою РФ.
30.08.2025 року постановою приватного нотаріуса Позивачу та брату - ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що не встановлено, чи приймала спадщину відповідач - ОСОБА_2 та не можливо перевірити, чи має вона право на обов`язкову частку у спадщині.
16.10.2025 року Позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. 
Згідно зі статтями 1216 та 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрації місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17, від 18 листопада 2020 року у справі № 523/19010/15, від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19.
Практика правозастосування частини третьої статті 1268 ЦК України є сталою.
Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19).
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі № 504/3606/14-ц).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_1 надав суду такі докази: Акт комісії ПП «Комунальщик-4» за підписом сусідів з будинків по АДРЕСА_2 - ОСОБА_7 , та АДРЕСА_3 – ОСОБА_8 , яким підтверджується, що ОСОБА_2 , 1977 р.н., не проживає в будинку АДРЕСА_1 з 2006 року по теперішній час; довідки ТОВ «Веко» та ТОВ «Сім`я» зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 з 04.10.2006 по року працювала в ТОВ «Веко» на посаді секретаря – референта та з 07.02.2015 року в ТОВ «Сім`я» на посаді бухгалтера. Зазначені товариства розташовані в ст. Полтавська Красноармійського району Краснодарського краю РФ; Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_2 видане відділом РАЦС Красноармійського району Краснодарського краю РФ, яким підтверджується, що ОСОБА_9 , уклала шлюб за наслідком якого змінила прізвище на ОСОБА_10 ; копію паспорту № НОМЕР_3 виданого 31.08.2013 року відділом управління ФМС Росії по Краснодарському краю в Красноармійському районі, яким підтверджується, що ОСОБА_10 /Резнік/ є громадянкою РФ. Факт не проживання ОСОБА_2 , 1977 р.н., в будинку АДРЕСА_1 з 2006 року по теперішній час підтвердили всі мешканці цього будинку, які там зареєстровані, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що Відповідач є такою, що не прийняла спадщину оскільки на день смерті ОСОБА_5 вона не мешкала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкала за іншою невідомою адресою на території РФ. 
Встановлення судом цих юридичних фактів необхідне позивачу в цій справі для подальшого оформлення його спадкових прав у встановленому законом порядку. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат на сплату судового збору з урахуванням того, що позивач прохав залишити ці витрати за ним.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 78-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту не проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину- задовільнити.
Встановити факт не проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини (на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що не прийняла спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .
Треті особи: 
- ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .
- ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Суддя: С.М. Демиденко