Справа № 761/38878/24
Провадження № 2-а/761/132/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді -      Фролової І. В.,
секретаря судового засідання -  Коломійця А.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №1980 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 12.10.2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №1980 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та 12.10.2024 р. о 12 год. 10 хв. ІНФОРМАЦІЯ_5 установлено адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене ОСОБА_1 , а саме: порушення вимог частини першої та третьої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - відмовився проходити медичний огляд та лікування згідно з рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 . Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять) гривень 00 копійок. Із винесеною постановою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її незаконною, прийнятою із грубим порушенням норм чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2026 року у справі здійснено перехід від її розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін до спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не подавав.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2024 року ОСОБА_1 у м.Боярка ІНФОРМАЦІЯ_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вручено повістку №4294 (направлення на ВЛК) від 12 жовтня 2024 року про те, що йому належить з`явитися 12 жовтня 2024 року о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , для проходження ВЛК . 
12 жовтня 2024 року складено Акт про вручення картки обстеження та медичного огляду (при відмові від підпису), а саме про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , стрільцем взводу охорони старшим солдатом ОСОБА_3 , вручено військовозобов`язаному - ОСОБА_1 картку обстеження та медичного огляду, повістку із строком прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 16 год. 00 хв., 12 жовтня 2024 року для уточнення облікових даних та визначення призначення на особливий період. Також, у врученій картці №85-2552 вказано, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Провідним спеціалістом відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №1980, про те, що 12 жовтня 2024 року о 11 год. 30 хв. у ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено порушення ОСОБА_1 правил військового обліку встановлених частинами першою та третьою ст..22 Закону, а саме відмовився від проходження медичного огляду та лікування згідно з рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дане правопорушення вчинено в особливий період, відповідальність передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12 год. 15 хв. 12 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 кабінет №4.
Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 до протоколу №1980, останнім було зазначено (далі - мовою оригіналу): «Я, ОСОБА_1 відмовився від ВЛК у зв`язку з тим що відсутні всі необхідні медичні документи при собі, що можуть вплинути на проходження і результати ВЛК». 
Із текстом складеного протоколу №1980 ознайомився та його другий примірник позивач отримав 12 жовтня 2024 року о 12 год. 21 хв., що підтверджується його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення та підписом посадової особи.
Начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 , полковником ОСОБА_2 , винесено постанову №1980 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, якою установлено, що 12 жовтня 2024 року о 12 год. 10 хв. ІНФОРМАЦІЯ_7 установлено адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 правил військового обліку встановлених частинами першою та третьою ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відмовився від проходження медичного огляду та лікування згідно з рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 . Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять) гривень 00 копійок.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. 
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. 
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Такий період на території України розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). 
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 
Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки , оповіщення зокрема: організовують та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/ або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки , органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки , органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 
під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У відповідності до ст..278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Розгляд справи відбувся 12 жовтня 2024 року, в день складення протоколу про адміністративне правопорушення №1980 та винесено постанову №1980 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, якою було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення.
Встановлений судом факт того, що розгляд справи та винесення постанови відбулися безпосередньо в день складення протоколу, свідчить про відсутність у позивача об`єктивної можливості скористатися професійною правничою допомогою. 
Суд наголошує, що право на правову допомогу має бути не формальним, а реальним та ефективним. У даному випадку, період у часі між ознайомленням складенням протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення не був достатнім для залучення позивачем до розгляду справи адвоката.
У відповідності до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення. 
Згідно із ст. 283 КУпАП постанова по справі про вчинення адміністративного правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу територіального центру комплектування та соціальної підтримки має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Вказане зазначено в позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 18.12.2019 у справі № 158/286/17: «КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.
Відповідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Так, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи о 16 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .
Окремо суд зауважує, що відповідачем до суду не надіслано відзиву на позову, заперечень, які могли б спростовувати твердження позивача, що наведені позовній заяві.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про те, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1  про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 3 ст.210-1 КУпАП є такою, що не відповідає вимогам законодавства, в зв`язку з чим, вона підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 484, 48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 17 жовтня 2024 року.
На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову постанову №1980 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 12.10.2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 484, 48 грн.
З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін:
ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місцезнаходження - АДРЕСА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 , , адреса місцезнаходження - АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення виготовлений 05 березня 2026 року.

Суддя: