Яготинський районний суд Київської області

Справа № 382/2256/25
Провадження № 2-а/382/2/26

РІШЕННЯ
Іменем України

11 лютого 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кисіль О.А.
за участю секретар Голованова В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вак Ольги Володимирівни до Головного управління Націлнальної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
Позивачка в особі представника адвоката Вак Ольги Володимирівни звернулася до Яготинського районного суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з вище зазначеним позовом.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 29 вересня 2025 року поліцейським відділення поліції №2 (м. Яготин) Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старшим сержантом поліції Бойко Олександром Володимировичем було складено постанову ЕГА №1884214, оскільки 29.09.2025 м. Яготин вул. Івана Мазепи, 26 заявниця здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме: зателефонувала на лінію та повідомила про те, що виник конфлікт з сусідами, при перевірці цього не було. Ураховуючи, що гр. ОСОБА_2 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.
З вказаною постановою, позивач не погоджується та вважає її протиправною виходячи з наступних обставин.
Так, дійсно 29.09.2025 року позивачка викликала працівників поліції, з приводу того, що сусіди здійснювали в її адресу погрозливі слова та нецензурні висловлювання.
Працівник поліції прибув на виклик, провів приватну бесіду з сусідкою позивачки, а потім виніс на ОСОБА_3 постанову, що вона неправомірно викликала поліцію, оскільки, на його думку, не було неправомірних дій відносно ОСОБА_1 ..
При цьому, працівником поліції не було проведено жодної додаткової перевірки, опитування свідків чи інших дій, які б дали підстави для висновку про наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Не досліджено працівниками поліції і відеозапис з камер спостереження позивачки, які є вагомим доказом протиправних дій сусідки позивачки та відповідно доводить відсутність адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП.
Крім того, формулювання «зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила що відбувся конфлікт хоча цього насправді не було» не є тотожним, наведеному у диспозиції ст. 183 КУпАП поняттю «завідомо неправдивий виклик», значення якої є іншим і означає здійснення виклику спеціальної служби, зокрема поліції, за умови зрозумілої для порушника відсутності потреби в такому виклику.
З огляду на надані доводи, є підстави вважати, що позивач здійснив виклик поліції небезпідставно, а з метою запобігання неправомірним діям.
Ухвалою судді від 08.10.2025 року визначено адміністративне судочинство по даній справі здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті проводити у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву.
14.10.2025 року від представника відповідача адвоката Чубинського Владислава Сергійовича через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив з котрого вбачається, що Головне управління Національної поліції в Київській області проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечує в повному обсязі виходячи з наступного.
Згідно з постановою серії ЕГА №1884214 по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 гривень.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, визначено, що адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580- VIII.
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.
За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 КУпАП).
Положеннями ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Стаття 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.
По прибуттю на місце події працівниками поліції було повно, всебічно та об`єктивно досліджено всі обставини події, та дослідивши всі наявні факти було здійснено притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, є підстави вважати, що позивач здійснив виклик поліції безпідставно, оскільки не потребував захисту своїх прав або членів своєї родини.
Невизнання позивачем своєї вини у вчиненому правопорушенні, слід розцінювати як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення.
Враховуючи викладене вище, вважаємо, що підстави котрі б вказували на те, що інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення допущені порушення, які б ставили під сумнів законність оскаржуваної постанови – відсутні.
За таких обставин вважаємо, що позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, оскільки встановлено, що дії інспектора при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно- правовими актами.
Враховуючи викладене просила у задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Представник позивача на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримув.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду відзив.
Дослідивши надані докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 29 вересня 2025 року поліцейським відділення поліції №2 (м. Яготин) Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старшим сержантом поліції Бойко Олександром Володимировичем було складено постанову ЕГА №1884214, оскільки 29.09.2025 м. Яготин вул. Івана Мазепи, 26 заявниця здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме: зателефонувала на лінію та повідомила про те, що виник конфлікт з сусідами, при перевірці цього не було. Ураховуючи, що гр. ОСОБА_2 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн. (а.с.9, 26)
Згідно пояснень поліцейського СРПП ВП №2 Бориспільського РУП Бойко О.В. вбачається, що під час добового чергування в період з 29.09.2025 по 30.09.2025 у складі наряду СРПП "Градус-310" надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що за адресою АДРЕСА_1 виник конфлікт із сусідом через поділ майна. Виїздом на місце події було опитано гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила що 29.09.2025 року приблизно о 17 годині дружина онука ОСОБА_2 провокувала її на сварку, проте ОСОБА_4 не реагувала на маніпуляції та ніякого конфлікту не вчиняла. Внаслідок пояснень гр. ОСОБА_4 було винесено постанову за ст. 183 КУпАП відносно ОСОБА_1 за завідомо неправдивий виклик наряду поліції. (а.с. 27)
З відео наданого сторонами даного провадження вбачається, що між сторонами присутній конфлікт, про що в тому числі свідчить той факт, що жінка похилого віку здійснює проклинання, також з наданих відео вбачається, що жінка похилого віку при працівниках поліції здійснює нецензурну лайку в сторону ОСОБА_1 .. Та ОСОБА_1 вказує працівникам поліції, що дана жінка похилого віку щодня вчиняє сварки і вона не має змоги жити спокійно, також жінка похилого віку 29.09.2025 року при працівниках поліції погрожує побити майно ОСОБА_1 , проте працівники не перевіряють даних фактів, вказують на неправомірний виклик. Крім цього, у присутності працівників поліції та ОСОБА_1 вказана жінка похилого віку палицею чіпає сторонню жінку і здійснює їй погрози перебуваючи біля домоволодіння, проте на даний факт працівники поліції не реагують і не роблять зауваженння дані жінці похилого віку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; а також, відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів сплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.
За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Стаття 183 КУпАП передбачає відповідальність за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, тобто завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.
Суб`єктивна сторона характеризується виною у формі прямого умислу, тобто порушник усвідомлює, що його виклик спеціальних служб є завідомо неправдивим і не спрямований на усунення порушень правопорядку, стихійного лиха чи загроз життю людей, а має неправомірні мотиви, здебільшого хуліганські.
Дії не можна кваліфікувати завідомо неправдивим викликом, якщо людина вважала свої права порушеними чи такими, що можуть бути порушені; розраховувала на захист прав поліцією; не має прямого умислу на вчинення правопорушення, повідомляє правду та не хоче безпідставного виїзду поліції.
Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий. «Повідомлення» на спецлінію «102» не може кваліфікуватися завідомо неправдивим повідомленням (викликом) поліції як адміністративне правопорушення заст. 183 КУпАП, оскільки завданням поліції є надання поліцейських послуг, зокрема, охорона прав і свобод людини (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію України»).
Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки та порядку.
Сподівання громадянина на допомогу поліції у конфліктній ситуації не є правопорушенням.
Отже, з вище наведеного беззаперечно не вбачається, що у діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, оскільки доказів до суду вчинення даного правопорушення саме позивачем, не надано, при цьому, відсутні докази скоєння позивачем правопорушення, як це передбачено нормами КУпАП.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП є не доведеним, про що свідчить переглянуті відео та порушення вимог ст.280КУпАП працівниками поліції.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви.
Сплата позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі 605 грн. 60 коп. підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 08.10.2025 року.
У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Київській області.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 183, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вак Ольги Володимирівни до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.
Постанову серії ЕГА №1884214 від 29.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Київській області (ЄДРПОУ 40108616 м. Київ вул. Володимирська, 15) на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення набирає законної сили після спливу 10 днів після проголошення повного рішення 11 лютого 2026 року, в разі неподання апеляційної скарги.

Суддя Кисіль О. А.