Справа № 560/22174/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

09 березня 2026 року	м. Хмельницький	
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою від 26.12.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно не зарахувало до страхового стажу періоди роботи з 22.02.1990 по 1993, з 05.12.1994 по 03.02.1995, з 06.02.1995 по 09.10.1995, 06.02.1995 по 09.10.1995, 26.05.1997 по 18.09.2000 та відмовило у призначенні пенсії за віком.
Ухвалою суду від 02.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що 23.09.2025 за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 221650004883 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки. За наданими до заяви від 15.09.2025 про призначення пенсії документами встановлено, що страховий стаж позивача становить 29 років 09 місяців 02 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058.
До суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що згідно поданих документів страховий стаж позивача складає 29 років 9 місяців 2 дні (при необхідних 32), що недостатньо для призначення пенсії за віком. Також просить провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу.
З урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, характеру спірних правовідносин та предмету доказування у цій справі суд приходить до висновку про відсутність підстав для проведення судового засідання з повідомленням сторін, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, і дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.
15.09.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №221650004883 від 23.09.2025 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV. 
До страхового стажу позивача не зараховано: період роботи з 14.10.1992 по 08.10.1993, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 15.07.1988, оскільки відсутні підстави внесення запису про переведення; період роботи з 05.12.1994 по 03.02.1995, оскільки в підставах внесення запису про звільнення не зазначено дату наказу; період роботи з 06.02.1995 по 09.10.1995, оскільки за наданою архівною довідкою від 19.08.2025 №Я-01-31-29595-25 щодо роботи з 06.02.1995 по 09.10.1995 в первинних документах зазначено прізвище українською мовою « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним особи « ОСОБА_3 »; період роботи з 26.05.1997 по 18.09.2000, оскільки відсутні підстави внесення запису про переведення; період роботи з 22.02.1990 по 1993, оскільки відсутня інформація про звільнення у 1993 році. Страховий стаж згідно поданих документів та даних персоніфікованого обліку складає 29 років 9 місяців 2 дні (при необхідних 32), що недостатньо для призначення пенсії за віком.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу у період з 01.01.2025 по 31.12.2025 не менше 32 років. 
Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Частиною 1 ст. 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди роботи з 14.10.1992 по 08.10.1993, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 15.07.1988, оскільки відсутні підстави внесення запису про переведення; з 05.12.1994 по 03.02.1995, оскільки в підставах внесення запису про звільнення не зазначено дату наказу; з 06.02.1995 по 09.10.1995, оскільки за наданою архівною довідкою від 19.08.2025 №Я-01-31-29595-25 щодо роботи з 06.02.1995 по 09.10.1995 в первинних документах зазначено прізвище українською мовою « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним особи « ОСОБА_3 »; з 26.05.1997 по 18.09.2000, оскільки відсутні підстави внесення запису про переведення; з 22.02.1990 по 1993, оскільки відсутня інформація про звільнення у 1993 році, чому суд дає критичну оцінку, адже формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).
Суд враховує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.
Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу спірні періоди роботи, тоді як документи, що були надані із заявою про призначення пенсії, містять всі необхідні відомості, для врахування спірних періодів до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV.
Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області №221650004883 від 23.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком є протиправним.
З врахуванням стажу позивача, який враховано відповідачем - 29 років 9 місяців 2 дні, та періодів, які слід врахувати за результатами розгляду цієї справи, позивач має понад 32 роки стажу.
Позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії 15.09.2025, тому пенсія повинна бути їй призначена з 21.06.2025 - з дня, наступного за днем досягнення пенсійного віку. З метою належного захисту порушеного права позивача, слід саме призначити пенсію, а не повторно розглянути заяву.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, суд робить висновок, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при обчислені стажу позивача та відмовляючи у призначенні пенсії, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №221650004883 від 23.09.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 22.02.1990 по 08.10.1993, з 05.12.1994 по 03.02.1995, з 06.02.1995 по 09.10.1995, 06.02.1995 по 09.10.1995, 26.05.1997 по 18.09.2000, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 21.06.2025, і здійснити відповідні нарахування й виплату.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 09 березня 2026 року
Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідачі:	Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,54008 , код ЄДРПОУ - 13844159)  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		А.І. Петричкович