Справа № 752/18232/24 
Провадження №: 1-кп/752/1043/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року м. Київ 
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024100010002021 від 02.07.2024 за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таскан Ягодинського району Магаданської області РРСР, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, раніше судимого, востаннє Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
обвинуваченого  ОСОБА_6 - в режимі відеоконференцзв`язку,

У С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час виник злочинний умисел направлений на організацію та утримання місця для незаконного вживання наркотичних засобів шляхом надання приміщення квартири АДРЕСА_3 , для систематичного незаконного вживання наркотичних засобів.
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, з метою створення сприятливих умов для вживання наркотичних засобів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 добровільно надавав ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приміщення вказаної квартири для незаконного вживання наркотичних засобів. 
Крім того, 31.07.2024 в ранковий час доби ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , забезпечуючи можливість вживання наркотичних засобів, діючи з прямим умислом направленим на надання приміщення для вживання наркотичних засобів, надав ОСОБА_14 та ОСОБА_15 приміщення квартири, в якій він проживає, для незаконного вживання наркотичних засобів, а саме метадону. В подальшому ОСОБА_6 заздалегідь підготувавши засоби для вживання наркотичного засобу, надав можливість ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вжити наркотичний засіб метадон з сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін способом внутрішньовенного введення та вжити наркотичний засіб метадон, способом введення ін`єкції внутрішньовенно. 
31.07.2024 в період часу з 11:09 год. до 12:20 год., за участю ОСОБА_6 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в ході проведення якого було виявлено в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , також виявлено та вилучено п`ять порожніх медичних шприців, один медичний шприц з речовиною бурого кольору та дві порожні пластинки (блістери) з написом «Метадон».
Крім того, згідно з висновком з комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 31.07.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме: метадон, ОСОБА_15 перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме: метадон, а також ОСОБА_14 перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме: метадон.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в організації та утриманні місця для незаконного вживання наркотичних засобів, а також надання приміщення з цією метою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що проживав за адресою: АДРЕСА_2 , в той день до нього у гості прийшли знайомі ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , вони разом вживали наркотичні засоби, а саме метадон, в подальшому у цій квартирі відбувся обшук, вилучили шприці, в цілому підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що у її під їзді з`явились сусіди, які вживали наркотики, до цієї квартири постійно приходили люди, які також були наркозалежними. Колись відбулась в цій квартирі пожежа, а також мешканці тієї квартири постійно затоплювали сусідів, крім того був постійний сморід якимись хімічними речовинами. Підтвердила, що люди ходили саме до квартири АДРЕСА_4 , пробирались разом з мешканцями будинку або кликали через вікно, щоб відчинили.
Показання свідка ОСОБА_16 не викликають у суду сумніву й повністю узгоджуються з іншими безпосередньо дослідженими судом доказами у своїй сукупності.
На допиті інших свідків обвинувачення прокурор не наполягав.
Також, під час судового провадження було досліджено та ретельно перевірено надані стороною обвинувачення письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, а також інші документи, зафіксовані у відповідній процесуальній формі, що слугували підставою для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з подальшим проведенням досудового розслідування та здійснення окремих слідчих дій у даному кримінальному провадженні.
Так, відповідно до фабули витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні, Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від оперативних джерел була отримана інформація, що на території Голосіївського району м. Києва громадянин ОСОБА_17 за місцем проживання постійно зберігає наркотичні засоби та психотропні речовини з метою вживання та надає приміщення квартири з метою вживання наркотичних речовин іншим особам.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29.07.2024 надано довіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , з метою виявлення та вилучення: наркотичних засобів, психотропних речовини, їх аналогів та прекурсорів, лабораторне обладнання, або інші речі які можуть вказувати на утримання місця для незаконного вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також інші предмети, які можуть бути використані у якості доказів причетності до вищевказаної протиправної діяльності і мають значення для досудового розслідування та судового провадження та виявлення осіб, що перебувають у приміщенні та причетні до кримінального правопорушення.
Згідно з даних протоколу обшуку від 31.07.2024 вбачається, що було проведено обшук квартири АДРЕСА_3 , в ході якого вилучено: медичний шприц з рідиною бурого кольору, 5 порожніх медичних шприців, скляну рюмку, 2 порожні пластини таблеток з надписом «Метадон», мобільний телефон марки Samsung, мобільний телефон марки Sony, які в подальшому були визнані речовими доказами.
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/111-24/45002-НЗПРАП від 08.08.2024:
1. В наданих на дослідження нашаруваннях речовини білого кольору, які виявлено на поверхнях скляної ємності, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено.
В наданих на дослідження нашаруваннях речовини бурого кольору, які виявлені всередині полімерних шприців, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено та сильнодіючий лікарський засіб.
В наданій на дослідження рідині бурого кольору, яка міститься всередині полімерного шприца, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено та сильнодіючий лікарський засіб.
2. В наданих на дослідження нашаруваннях речовини білого кольору, які виявлено на поверхнях скляної ємності, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).
В наданих на дослідження нашаруваннях речовини бурого кольору, які виявлені всередині полімерних шприців, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами - дифенгідрамін (димедрол).
В наданій на дослідження рідині бурого кольору, яка міститься всередині полімерного шприца, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами - дифенгідрамін (димедрол).
Маса метадону (фенадону) становить: 0,00003г, 0,00002г, 0,000013г, 0,00007г, 0,00010г, 0,00007г та 0,00012г.
Маса дифенгідраміну (димедролу) становить: 0,00003г, 0,00036 г, 0,00023г, 0,00012г, 0,00022г та 0,00007г.
Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,00054г та дифенгідраміну (димедролу) - 0,00103г.
Крім того, згідно з висновками Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 31.07.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме: метадон; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме: метадон, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме: метадон.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та спроможність на їх підставі вирішувати питання щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.
Надані стороною обвинувачення докази також є допустимим, що було ретельно перевірено судом.
При вирішенні питання доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ураховує правові позиції Верховного Суду, викладені справах № 712/13361/15, № 688/788/15-к.
Зокрема, рішення суду має відповідати стандарту доведення винуватості - поза розумним сумнівом, який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Ураховуючи наведене, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 й необхідності притягнення його до кримінальної відповідальності.
З огляду на зазначене, суд визнає доведеним, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організував та утримував місця для незаконного вживання наркотичних засобів, а також надавав приміщення з цією метою, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, в обвинувальному акті не зазначено, з огляду на що судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Суд зауважує, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.
На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.
Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.
Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення.
Отже, за змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КК України, організація або утримання місць для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також надання приміщення з цією метою - караються позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, тобто відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином. 
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із його вчиненням, та характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, його щире каяття та відсутність обставин що обтяжують покарання, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення та запобіганню вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у межах санкції інкримінованої статті у середньому розмірі.
Таке покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попереджати вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягнути за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Також при призначенні покарання суд ураховує, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2025 ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, а тому, покарання призначається із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Положеннями ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
Документально підтверджені процесуальні витрати по справі на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 100, 128, 368-370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років. 
Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з дня набрання вироком законної сили та фактичного приведення його до виконання, зарахувавши у строк покарання за цим вироком покарання, фактично відбуте за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 17.10.2025.
Речові докази:
- медичний шприц з рідиною бурого кольору, 5 порожніх медичних шприців, скляну рюмку, 2 порожні пластини таблеток з надписом «Метадон», передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві - знищити;
- мобільний телефон марки Samsung, переданий на зберігання ОСОБА_6 - вважати повернутим власнику;
- мобільний телефон марки Sony, переданий на зберігання ОСОБА_15 - вважати повернутим власнику.
Документально підтверджені процесуальні витрати по справі на залучення експерта у сумі 4543,68 грн (висновок №СЕ-19/111-24/45002-НЗПРАП від 08.08.2024) - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Строк апеляційного оскарження для осіб, які не були під час оголошення вироку обчислюється з дня отримання ними його копії.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України, а особам, які не були присутніми під час його проголошення - направити не пізніше наступного дня.

Суддя           ОСОБА_1