Справа № 367/3724/24
Провадження № 2-а/369/53/26
РІШЕННЯ
Іменем України

12.02.2026         м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді : Пінкевич Н.С.,
при секретарі: Худинець Д.С., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до сержанта поліції Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Мальованого Андрія Руслановича, Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що постановою сержанта поліції УПП в м. Києві ДПП Мальованого А.Р. серії БАД №3677797 від 09.04.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., за те, що 09 квітня 2024 року позивач керуючи транспортним засобом Hyundai Grandeur д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних ТЗ, позначених дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР. Вказав, що працівниками поліції не було надано належних доказів порушення ПДР позивачем. 
Просив суд визнати дії сержанта поліції УПП в м. Києві ДПП Мальованого А.Р. протиправними та скасувати постанову серії БАД №377797 від 09.04.2024 року. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.07.2024 року відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.
17.09.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказали, що твердження позивача викладені у позовній заяві є необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказали, що під час несення служби працівниками поліції було виявлено транспортний засіб Hyundai Grandeur д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку в смузі для маршрутних транспортних засобів по проспекту Степана Бандери, 8, м. Київ. Враховуючи викладені обставини у відзиві на позовну заяву просили суд задовольнити позов. 
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 09.04.2024 року сержантом поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Мальований А.Р. відносно позивача було складена постанова серії БАД №377797в справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цією постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.
Зі змісту постанови вбачається, що 09.04.2024 року о 14:50 год. позивач ОСОБА_1 в м. Київ, проспект Степана Бандери, 8 керуючи ТЗ Hyundai Grandeur д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР).
Відповідно до п. 1.1 ПДР останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно п. 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.
Як вбачається з відеозапису надано відповідачем до відзиву на позовну заяву, позивач ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції вказав, що «здійснив вимушену зупинку» (04:15 хв.). Тобто, факт зупинки транспортного засобу позивач визнав на відеозаписі наданому працівниками поліції. 
Приписи ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 122).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Із змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ст. 2 КАС України.
Відповідно до приписів ч.1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ч.ч. 2,3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваної постанови, відповідно до норм чинного законодавства.
З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих, позивачем, не спростовано факту вчинення адміністративного правопорушення, а постанова винесена згідно вимог чинного законодавства.
Суд враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 317, 321 КАС України суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до сержанта поліції Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Мальованого Андрія Руслановича, Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,  - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ