ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(повне)

05 березня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/3278/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,
за участю секретаря Кухаренко О.О.,
представника позивача Федоровської І.О.,
та представника відповідача Полегешко Л.А.,

розглянувши в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:
04.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” (далі – позивач, ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА”, Товариство) звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі – ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2024 №1344/ж10/25-01-07-00, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 4 032 858,60 грн за порушення валютного законодавства.
Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство зазначило, що ним не було допущено порушень валютного законодавства, оскільки зважаючи на неможливість, з незалежних від позивача підстав, виконання укладеного з фірмою Veles Agro sp.z.o.o., Польща контракту від 20.06.2022 №20-36/03 на продаж соняшнику в кількості 500 МТ по якому ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” отримано передплату коштів, між сторонами 08.09.2022 було укладено контракт №08/09/2022 на продаж ядра соняшнику, за яким і відбувалась реалізація продукції. Водночас, оплата за ядро соняшнику контрагентом була проведена помилково шляхом копіювання попереднього платіжного доручення по договору № 20-06/03 від 20.06.2022, хоча розрахунки мали відбуватись за контрактом з Veles Agro sp.z.o.o., Польща №08/09/2022 від 08.09.2022 на продаж ядра насіння соняшнику лущеного, сирого, не подрібненого, не обсмаженого в кількості 1000МТ урожаю 2022 року. Таким чином, на рахунок підприємства за контрактом №20-06/03 від 20.06.2022 надійшли кошти в сумі 213 906,00 Євро та за контрактом №08/09/2022 від 08.09.2022 в сумі 141 500,00 Євро. Вказані обставини стали підставою для звернення нерезидента Veles Agro sp.z.o.o., Польша з листами від 10.03.2023 та від 17.03.2023 до ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА”, в яких просив кошти, які надійшли з серпня місяця 2022 року по березень 2023 року за контрактом №20-06/03 від 20.06.2022 вважати, як оплату за контрактом №08/09/2022 від 08.09.2022. Між ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” та “VELES AGRO” Sp.z.o.o , Польща було складено та підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період серпень 2022 - лютий 2023 за обома контрактами, а також складено та підписано Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.03.2023 та Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.03.2023. Спеціальним законодавством, зокрема Законом України “Про зовнішньоекономічну діяльність”, Законом України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, Декретом Кабінету Міністрів України “Про систему валютного регулювання і валютного контролю” та Цивільним кодексом, не забороняється припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги за зовнішньоекономічними договорами.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 по справі №620/3278/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "КЛАДЬКІВКА" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення відмовлено повністю.
Постановою Верховного суду від 09.07.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОФІРМА КЛАДЬКІВКА” задоволено частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі №620/3278/24 скасовано, справу №620/3278/24 направлено на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду. 
Ухвалою суду від 01.09.2025 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень. 
Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській області отримано лист від ДПС України від 28.04.2023 №9341/7/99-00-07-05-01-07 з витягом податкової інформації від Національного банку України (лист від 19.04.2023 №25-0005/77/ДСК) щодо порушення позивачем валютного законодавства в частині порушення граничних строків розрахунків при здійсненні експортних операцій по контракту №08/09/2022 від 08.09.2022 (дати здійснення операцій – 14.09.2022, 16.09.2022, 29.09.2022, 06.10.2022, 12.10.2022, 19.10.2022, 21.10.2022, 07.11.2022, 10.11.2022, 14.11.2022, 21.11.2022, 25.11.2022, 29.11.2022, 05.12.2022, 08.12.2022, 13.12.2022, 15.12.2022, 21.12.2022, 26.01.2023). На порушення частини 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року 473-VIII «Про валюту і валютні операції» та з урахуванням пункту 14 прим. 2 Постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактом №08/09/2022 від 08.09.2022 року порушено 180-денний термін розрахунків за операцією в сумі 8000,00 евро на 16 днів за період з 13.03.2023 року по 28.03.2023 року, за операцією в сумі 13000,00 евро на 31 день за період з 13.03.2023 року по 12.04.2023 року, за операцією в сумі 7000,00 евро на 30 днів за період з 15.03.2023 року по 13.04.2023 року, за операцією в сумі 14000,00 евро на 34 дні за період з 15.03.2023 року по 17.04.2023 року, за операцією в сумі 1000,00 евро на 21 день за період з 28.03.2023 року по 17.04.2023 року, за операцією в сумі 20 000,00 евро на 23 дні за період з 28.03.2023 року по 19.04.2023 року, за операцією в сумі 5000,00 евро на 23 дні за період з 04.04.2023 року по 26.04.2023 року, за операцією в сумі 17 500,00 евро на 28 днів за період з 04.04.2023 року по 01.05.2023 року, за операцією в сумі 1000,00 евро на 43 дні за період з 10.04.2023 року по 22.05.2023 року, за операцією в сумі 3000,00 евро на 45 днів за період з 10.04.2023 року по 24.05.2023 року, за операцією в сумі 6000,00 євро на 50 днів за період з 10.04.2023 року по 29.05.2023 року, за операцією в сумі 12 500,00 євро на 144 дні за період з 10.04.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 21 000,00 євро на 137 днів за період з 17.04.2023 року но 31.08.2023 року, за операцією в сумі 21 000,00 євро на 135 дні за період з 19.04.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 22 500,00 євро на 118 днів за період з 06.05.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 21 000,00 євро на 115 днів за період з 09.05.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 22 500,00 євро на 111 днів за період з 13.05.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 43 500,00 євро на 104 дні за період з 20.05.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 22 500,00 євро на. 100 днів за період з 24.05.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 22 500,00 євро на 96 днів за період з 28.05.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 21 000,00 євро на 90 днів за період з 03.06.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 22 500,00 євро на 87 днів за період з 06.06.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 22 500,00 євро на 82 дні за період з 11.06.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 22 500,00 євро на 80 днів за період з 13.06.2023 року по 31.08.2023 року, за операцією в сумі 21 000,00 євро на 74 дні за період з 19.06.2023 року но 31.08.2023 року, за операціями в сумі 46 200,00 євро на 38 днів за період з 25.07.2023 року по 31.08.2023 року. За результатами перевірки складено акт перевірки від 22.09.2023 року №9086/Ж5/25-01-07-06-01, який направлено ТОВ “АГРОФІРМА «КЛАДЬКІВКА” рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отриманий платником податків 28.09.2023 року та винесене податкове повідомлення-рішення від 06.11.2023р. №10871/Ж10/25-01-07-00 за формою «С» та нараховано пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності 4 487 594,73 гри. ТОВ “АГРОФІРМА «КЛАДЬКІВКА” було подано скаргу до ДПС України на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.11.2023 року за №10871/Ж10/25-01-07-00. За результатами розгляду матеріалів скарги ДПС України 18.01.2024 прийнято рішення про результати розгляду скарги, згідно якого скасовано ППР від 06.11.2023 за №10871/Ж10/25-01-07-00 у частині 454736,13 грн та винесено податкове повідомлення-рішення від 24.01.2024 №1344/Ж10/25-01-07-00 за формою «С» та нараховано пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності 4 032 858,60 грн.
Ухвалами суду від 18.11.2025, 25.11.2025, 13.01.2026 розгляд справи призначено в режимі відеоконференції.
Протокольною ухвалою суду від 27.11.2025 підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. 
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позові. 
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Між ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” (як продавцем) та “VELES AGRO Sp.z.o.o” (як покупцем) укладено контракт №20-06/03 від 20.06.2022, на виконання якого в серпні 2022 року продавець отримав передоплату коштів.
Водночас, позивач указує на те, що відвантаження продукції (насіння соняшнику) на виконання контракту не відбулося, зважаючи на природні умови, оскільки під час збирання соняшнику йшли дощі, тому соняшник на стеблі почав чорніти та висипатись. Оскільки сушіння соняшнику несло великі витрати на паливо та електроенергію, сторонами контракту було прийнято рішення про продаж ядра насіння соняшнику, що мало наслідком укладення контракту №08/09/2022 від 08.09.2022.
На виконання контракту №08/09/2022 від 08.09.2022, ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” реалізувало ядро насіння соняшнику без шкаралупи, лущене, сире, не подрібнене, не обсмажене, що підтверджується видатковими митними деклараціями, міжнародними товаро-транспортними накладними (CMR).
Як зазначає позивач, оплата за товар, поставлений при виконанні договору №08/09/2022 від 08.09.2022 контрагентом була проведена із помилковим зазначенням призначення платежу, а саме: “по договору № 20-06/03 від 20.06.2022”, що призвело до того, що на рахунок підприємства за контрактом №20-06/03 від 20.06.2022 надійшли кошти в сумі 213 906,00 євро та за №08/09/2022 від 08.09.2022 в сумі 141 500,00 євро.
Зважаючи на вказані обставини, між ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” та “VELES AGRO Sp.z.o.o” складено акт звірки взаємних розрахунків ,за період серпень 2022 року - лютий 2023 року, згідно з яким станом на 28.02.2023 заборгованість позивача перед “VELES AGRO Sp.z.o.o” за контрактом № 20-06/03 від 20.06.2022 становить 205 906,00 євро, а заборгованість “VELES AGRO Sp.z.o.o” перед позивачем за контрактом № 08/09/2022 від 08.09.2022 становить 460 200,00 євро.
10.03.2023 позивач отримав лист від “VELES AGRO Sp.z.o.o”, в якому останній просив кошти, які надійшли з серпня 2022 року по березень 2023 року за контрактом № 20-06/03 від 20.06.2022, вважати як оплату в сумі 213 906,00 євро за контрактом № 08/09/2022 від 08.09.2022.
10.03.2023 між позивачем та “VELES AGRO Sp.z.o.o” складено акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що грошові зобов`язання позивача перед “VELES AGRO Sp.z.o.o” за контрактом № 20-06/03 від 20.06.2022 припиняються в сумі 205 906,00 євро, а грошові зобов`язання “VELES AGRO Sp.z.o.o” перед ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА”, за контрактом № 08/09/2022 від 08.09.2022, припиняються в сумі 205 906,00 євро із залишком невиконаних грошових зобов`язань в сумі 254 294,00 євро.
ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” звернулося до АТ “ПУМБ” із листами № 34 від 02.06.2023 та № 37 від 13.07.2023, в яких просило кошти, що надійшли від “VELES AGRO Sp.z.o.o”, згідно з контрактом № 20-06/03 від 20.06.2022, зарахувати на контракт № 08/09/2022 від 08.09.2022.
У відповіді № КНО-09.8.3/1039 від 11.10.2023 АТ “ПУМБ” зазначило, що банк, який обслуговує отримувача, немає права змінювати інформацію щодо “призначення платежу” за ініціативою отримувача і після зарахування коштів на рахунок отримувача, та технічної можливості такої зміни.
Лист від 28.04.2023 ДПС України надіслала до ГУ ДПС в Чернігівській області разом з витягом податкової інформації від Національного банку України про виявлені факти порушення валютного законодавства ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” при виконанні умов контракту № 08/09/2022 від 08.09.2022.
З огляду на отриману інформацію, ГУ ДПС в Чернігівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА”, з питань дотримання вимог валютного законодавства, за результатами якої складено Акт №9086/Ж5/25-01-07-06-01 від 22.09.2023 (далі - акт перевірки).
Згідно з актом перевірки, контролюючим органом встановлено порушення ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” частини 2 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, з урахуванням пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану” щодо порушення строків надходження валютної виручки за контрактом № 08/09/2022 від 08.09.2022.
На підставі акта перевірки, та з урахуванням рішення ДПС України від 18.01.2024, до ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” застосовані санкції на загальну суму 4 032 858,60 грн, що визначені податковим повідомленням-рішенням від 24.01.2024 №1344/ж10/25-01-07-00 (далі по тексту - оскаржуване ППР). 
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України (тут і далі, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), виходить з такого.
Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Закон України "Про валюту та валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.
Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
За змістом частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частин першої, другої, третьої, п`ятої, восьмої статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).
Це Положення, відповідно до пункту 1 розділу І, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до пункту 14 прим 2 постанови НБУ від 24.02.2022 № 18 “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану”, з наступними змінами, - граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.
Згідно з пунктом 7 розділу Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення митної декларації на продукцію, що експортується, або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору, за операціями з експорту товарів.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0.3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.
Спірним питанням в даній справі є правозастосування норм законодавства, що передбачають підстави для звільнення від відповідальності за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, у зв`язку з виникнення форс-мажорних обставин.
Так, частиною шостою статті 13 Закону № 2473-VIIІ визначено, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Таким чином, положення Закону № 2473-VIII передбачають можливість зупинення перебігу строків розрахунків та нарахування пені за їх порушення лише у разі зупинення виконання договору, яке відбувається у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин. Іншими словами, неможливість виконання договору, а відповідно, і звільнення від нарахування пені, має місце у разі впливу форс-мажорних обставин на таку можливість.
Крім того, ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.
Також суд зазначає, що саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має встановлюватись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і оцінкою інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
Так, позивач акцентує увагу на тому, що виконання договірних зобов`язань було зупинено у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, а саме зі страйком польських фермерів і частковим блокуванням перетину польсько-українського кордону для вантажних автомобілів.
На підтвердження вказаного факту, позивачем надано підтвердження від 29.02.2024, згідно якого Польсько-українська господарча палата підтверджує отримання заявок станом на 29.02.2024: заявка від компанії «Агрофірма «Кладьківка» від 24.02.2024 щодо виконання договору, укладеного з Veles Agro Sp. z o. o. від 8 вересня 2022 року №09.08.2022; заявка від компанії «Агрофірма «Кладьківка» від 25.02.2024 щодо виконання договору, укладеного з Veles Agro Sp. z o. o. від 25 серпня 2022 року №25-08/2022; заявка від компанії «Агрофірма «Кладьківка» від 26.02.2024 щодо виконання договору, укладеного з Veles Agro Sp. z o. o. від 20 червня 2022 року №20-06/02. 
У підтвердженні від 12.03.2024 №PUIG/2024/SSZ/03/12, виданому Польсько-Українською господарчою палатою зазначено що відповідно до ст.5 п.п.5 Закону від 30 травня 1989 р. (Законодавчий вісник 2019.579) про господарчі палати, на підставі заяви від фірми ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” від 24.02.2024 Польсько-українська господарча палата підтверджує, що події, що відбулися в діяльності українського підприємця - ТОВ “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА”, які описані у заяві від 24.02.2024, заяві від фірм ТОВ VELES AGRO, ТОВ РТS від 23.02.2024 року та у зв`язку зі страйком польських фермерів і частковим блокуванням перетину польсько-українського кордону для вантажних автомобілів носять ознаки форс-мажорних обставин, тобто ситуації, яка має значний негативний вплив і перешкоджає або унеможливлює належне виконання договорів та господарських зобов`язань.
Суд зазначає, що вказаний сертифікат (підтвердження) містить відповідну інформацію про наявність форс-мажорних обставин, які мають значний негативний вплив і перешкоджають або унеможливлюють належному виконанню договорів та господарських зобов`язань. 
Так, відповідний сертифікат (підтвердження) є належним доказом існування форс-мажорних обставин.
При цьому, позивачем також надано суду інформацію стосовно дат перетину українсько-польського кордону транспортом з товаром Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "КЛАДЬКІВКА" та періоду перебування транспорту з товаром на митницях України та Польщі, як підтвердження блокування перетину польсько-українського кордону для вантажних автомобілів. 
За інформацією з офіційного сайту Державної митної служби України вантажні автомобілі з товаром Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "КЛАДЬКІВКА" перетнув кордон України в наступні дати: 21.09.2022, 04.10.2022, 09.10.2022, 15.10.2022, 23.10.2022, 26.10.2022, 10.11.2022, 15.11.2022, 17.11.2022, 24.11.2022, 28.11.2022, 09.12.2022, 14.12.2022, 16.12.2022, 19.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022, 31.01.2023, 28.01.2023, при цьому дата відвантаження та оформлення митної декларації ТОВ «Агрофірма «Кладьківка» відбувались в наступні дати: 14.09.2022, 16.09.2022, 29.09.2022, 06.10.2022, 12.10.2022, 19.10.2022, 21.10.2022, 07.11.2022, 10.11.2022, 14.11.2022, 21.11.2022, 25.11.2022, 29.11.2022, 05.12.2022, 08.12.2022, 13.12.2022, 15.12.2022, 21.12.2022, 26.01.2023, відповідно.
Однак, оскільки у позивача була відсутня інформація, який період вантажний транспорт з товаром Товариства перебував у транзитній зоні та дату перетину кордону з Польщею, останній звернувся до нерезидента Veles Agro sp. z о. о. (ul. Aleja Bohaterow Wrzesnia 18/42 02-389 Warszawa Polska) з проханням надати відповідну інформацію у найкоротший термін.
За інформацією наданою Veles Agro sp. z о. о. (ul. Aleja Bohaterow Wrzesnia 18/42 02-389 Warszawa Polska) вантажні автомобілі з товаром Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "КЛАДЬКІВКА" перетнув кордон Польщі в наступні дати: 22.09.2022, 12.10.2022, 17.10.2022, 23.10.2022, 12.11.2022, 15.11.2022, 24.11.2022, 28.11.2022, 14.12.2022, 16.12.2022, 20.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022, 01.02.2023, 28.01.2023, що підтверджується польськими митними деклараціями та в свою чергу свідчить про форс-мажорні обставини.
Також, на підтвердження форс – мажорних обставин Veles Agro sp. z о. о. (ul. Aleja Bohaterow Wrzesnia 18/42 02-389 Warszawa Polska) було надано Заяву Компанії “РТS Sр. z о.о.”, яка є контрагентом Veles Agro sp. z о. о., де зазначено, що згідно з договором № 08/09/2022 від 08.09.2022 р. на поставку товару – насіння соняшнику лущеного, сировина, не ламане, не оброблене, партія товару перебувала на кордоні в пункті митного контролю Краковець-Корчова та Ягодин-Дорогуськ протягом більше ніж 30 днів.
Також судом враховується рішення Господарського суду міста Києва від 05.03.2024, яке набрало законної сили, у справі №927/1574/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Кладьківка» до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про зобов`язання вчинити дії.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення граничних строків розрахунків у сфері ЗЕД згідно із частиною 2 статті 13 Закону №2473-VІІІ у вигляді нарахування пені.
Крім наведеного, суд також звертає увагу, що згідно з абзацом 11 пункту 52-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:
порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;
відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;
порушення вимог законодавства в частині:
обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;
обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;
порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві” від 16.01.2020 №466-IX підпункт 14.1.162 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: “пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи”.
Згідно з підпунктом 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до норм підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що Податковим кодексом України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України “Про валюту і валютні операції”, зокрема його стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею. Відтак, пеня, нарахована за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті, з 01.01.2021 (дата набрання чинності Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві” від 16.01.2020 №466-IX) є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, та, відповідно, на неї розповсюджується дія положень абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України, який передбачає, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Відповідні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.02.2024 у справі №420/1538/23 (адміністративне провадження №К/990/31125/23). Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 28.03.2024 у справі №380/17879/22, від 13.05.2024 у справі №420/11208/23.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
З врахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної зокрема, у постанові від 15.02.2024 у справі №420/1538/23, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не застосовано до спірних правовідносин абзац 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України та, як наслідок, протиправно нараховано пеню під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
За наведених фактичних обставин справи, у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачу за період з 14.09.2022 по 30.06.2023, у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.05.2022 у справі №826/14188/16, наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень (зокрема, помилкового розрахунку суми податкового зобов`язання) вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства є визнання такого акта частково протиправним, якщо цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оскаржуваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Якщо помилкове нарахування сум податкового зобов`язання відбулося у зв`язку з порушенням нормативних вимог як платником так і контролюючим органом, то податкове повідомлення-рішення не може бути визнано протиправним і скасовано у будь-якій частині. У цьому випадку контролюючий орган ще не визначив в установленому порядку дійсний податковий обов`язок. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість акта індивідуальної дії, що визнається протиправним і скасовується, інше рішення, яке б відповідало закону, а також давати вказівки, що б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Отже, внаслідок безпідставного не застосування до спірних правовідносин абз.11 п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України, відповідач невірно визначив позивачу грошове зобов`язання щодо нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Оскільки нарахування (перерахування) пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності не відноситься до компетенції суду, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення також підлягає скасуванню з наведених вище мотивів.
Окрім зазначено, суд також звертає увагу на те, що наявність складу валютного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, законодавець пов`язує, в першу чергу, з фактом вчинення резидентом дій або допущення бездіяльності, що зумовили недотримання граничних строків поставки за імпортними операціями.
При цьому, значення має не лише сам факт допущення вчинення відповідних дій чи допущення бездіяльності, а й також можливість резидента вплинути на перебіг таких строків.
Валютне правопорушення фактично є правовою підставою юридичної відповідальності, а відтак, як і будь-яке інше правопорушення, характеризується сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, що утворюють його склад.
Об`єктивна сторона становить собою сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення, таких як: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта права, його шкідливі наслідки, причинно-наслідковий зв`язок між діянням і його результатом.
У свою чергу, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Статтею 112 Податкового кодексу України передбачено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.
Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.
Суд звертає увагу на те, що пункт 112.8. статті 112 Податкового кодексу України визначає обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такими обставинами, відповідно до підпункту 112.8.9. пункту 112.8 статті 112 Податкового кодексу України, зокрема є: вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що порушення позивачем граничних строків розрахунків протягом періоду, що підлягав перевірці контролюючим органом, вчинено внаслідок обставин непереборної сили, а саме страйком польських фермерів і частковим блокуванням перетину кордону для вантажних автомобілів, що є загальновідомою обставиною, а тому такі обставини виключають можливість застосування фінансової відповідальності.
Судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У справі “Трофимчук проти України” Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
У справі “Руїз Торіха проти Іспанії” ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.01.2024 №1344/ж10/25-01-07-00 прийнято відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 30280,00 грн. 
Керуючись статтями 168, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.01.2024 №1344/ж10/25-01-07-00, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 4 032 858,60 грн за порушення валютного законодавства. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА” судовий збір в розмірі 30280,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “АГРОФІРМА “КЛАДЬКІВКА”, вул. Польова, 3-Б, с. Вертіївка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16624, код ЄДРПОУ 44076922. 
Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124.
Повне судове рішення складено 17.03.2026.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО