ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/376/26 Справа № 211/8473/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 лютого 2026 року Кривий Ріг 
03.02.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. при секретарі судового засідання Вороні Б.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Соколова В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік 
за участю захисника (в режимі ВКЗ)    ОСОБА_2 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Соколовим В.В., який в апеляційній скарзі: 
- зазначає, що сторона захисту не погоджується із висновками суду першої інстанції, та вважає, що суд першої інстанції не врахував практику ЄСПЛ щодо кримінального характеру справ про адміністративні правопорушення даної категорії;
- вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення;
- вказує, що з відеозапису вбачається, що працівник поліції не назвав причину зупинки, та лише постановою ЕНА № 5234550 від 16.07.2025 та протоколу про адміністративне правопорушення від 16.07.2025 серія ЕПР1 № 393031 констатовано, що щодо ОСОБА_1 складено постанову серія ЕНА № 5234550 від 16.07.2025 за ст. 121 ч. 5 КУпАП, а саме керування ним транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки, що нібито, і слугувало підставою для зупинки транспортного засобу;
- зазначає, що відповідно до відеозапису у ОСОБА_1 встановлено ознаку алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, проте в протоколі про адміністративне правопорушення також вказано ознаку сп`яніння - виражене тремтіння пальців рук, проте така ознака в діях ОСОБА_1 відеозаписом не зафіксована;
- наголошує, що відповідно до відеозапису, під час зачитування протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції жодної ознаки не назвав, наданим відеозаписом не зафіксовано, щоб працівник поліції, крім вказаної вище постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складав ще якісь письмові документи; 
- вважає, що рапорт працівника поліції не є доказом у справі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, та не може вважатись об`єктивними доказами у справі; 
- вважає, що запропонований та проведений працівниками поліції порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам, передбаченим ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; 
- прохає оскаржувану постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2025р. щодо ОСОБА_1 скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити, у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Про дату, час та місце судового розгляду  ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, його відсутність не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Соколов В.В.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції  ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 16.07.2025р. о 10 год. 02 хв., в м. Дружківка, вул. Н. Откаленка, 57, керував транспортним засобом «ДЕО ЛАНОС», нзнак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, вказав, що 16.07.2025 року він керував ТЗ, його було зупинено працівниками поліції, причини зупинки не відомі, під час спілкування працівник поліції сказав, що він нього запах алкоголю, та запропонував пройти огляд, а саме продути драгер, він відмовився, оскільки не довіряє приладу, тоді йому було запропоновано проїхати до медичного закладу, оскільки він поспішав відвезти дружину до лікарні то відмовився, працівники поліції склади протокол та відпустили його, і він поїхав далі по своїм справам. Посвідчення водія необхідне, оскільки це єдиний дохід в сім`ї.
Суд першої інстанції дослідивши показання ОСОБА_1 , та заслухавши заперечення захисника, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поставився до них критично, а саме, що він відмовився з поважних причин, таких, як недовіра, та що він поспішав з дружиною до лікарні, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаного не надано, та дійшов висновку, що його відмова від продуття газоаналізатору на місці зупинки ТЗ, та відмова проїхати до медичного закладу для проходження огляду, безпідставна, та є порушенням п. 2.5 ПДР України. 
В обґрунтування висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 393031 від 16.07.2025р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.07.2025 року, акт огляду, рапорт, відеозапис та інші матеріали.
Суд першої інстанції після дослідження та оцінки наведених вище доказів вважав їх достовірними, та такими, що узгоджуються між собою, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б їх спростовували, тому винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції щодо доведеності винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП погоджується та вважає їх правильними.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції встановлено, що є підтвердженим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, під час спілкування у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим висловлено законну вимогу проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, від якої  ОСОБА_1  відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що  сторона захисту не погоджується із висновками суду першої інстанції, та що суд першої інстанції не врахувавши практику ЄСПЛ щодо кримінального характеру справ про адміністративні правопорушення даної категорії, вважає їх неспроможними.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях  ОСОБА_1  утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву у своєї достовірності. 

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, є також безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, викладені у ньому відомості підтверджені сукупністю досліджених та оцінених судом доказів . 

Доводи апеляційної скарги захисника, що з відеозапису вбачається, що працівник поліції не назвав причину зупинки, та лише постановою ЕНА № 5234550 від 16.07.2025 та протоколу про адміністративне правопорушення від 16.07.2025 серія ЕПР1 № 393031 констатовано, що щодо ОСОБА_1 складено постанову серія ЕНА № 5234550 від 16.07.2025 за ст. 121 ч. 5 КУпАП, за керування транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки, що нібито, і слугувало підставою для зупинки транспортного засобу, також не є слушними, оскільки не є істотним порушенням для скасування оскаржуваної постанови, враховуючи, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 5 КУпАП за керування транспортним засобом та будучи не пристебнутим ременем безпеки. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що відповідно до відеозапису у ОСОБА_1 встановлено ознаку алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, проте в протоколі про адміністративне правопорушення також вказано ознаку сп`яніння - виражене тремтіння пальців рук, проте така ознака в діях ОСОБА_1 відеозаписом не зафіксована, також не приймаються до уваги, оскільки на мають істотного значення для правильного вирішення справи, враховуючи, що склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляд не стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника, що відповідно до відеозапису, під час зачитування протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції жодної ознаки не називає, наданим відеозаписом не зафіксовано, щоб працівник поліції, крім вказаної вище постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складав ще якісь письмові документи, є також необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП на відеозапис фіксується виключно огляд водія на стан алкогольного сп`яніння. Використання відеозапису щодо інших обставин справи не суперечить вимогам ст. 251 КУпАП, проте не є обов`язковим. 
Доводи апеляційної скарги захисника, що рапорт працівника поліції не є доказом у справі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, та не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, також не приймаються до уваги, оскільки вказаний рапорт становить сукупність доказів у справі, який не суперечить іншим доказам та узгоджується з ними, та досліджені та оцінені судом. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що запропонований та проведений працівниками поліції порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам, передбаченим ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь є також безпідставними, оскільки огляд ОСОБА_1 проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, а саме ОСОБА_1 оголошена вимога огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, від якого він у порушення вимог п. 2.5 ПДР відмовився. 

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП слід закрити, у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при накладенні на  ОСОБА_1  адміністративного стягнення у виді штрафу суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог КУпАП та адміністративне стягнення у виді штрафу наклав у фіксованій грошовій сумі - у розмірі 17 000грн., що в свою чергу суперечить вимогам санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення стягнення на винувату особу у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції в частині накладення стягнення на  ОСОБА_1  підлягає скасуванню із прийняттям в цій частині нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Соколова Володимира Віталійовича постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2025р., якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – задовольнити частково.

Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2025р., якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя