Справа № 750/1836/26 
Провадження № 1-кп/750/349/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024275440001243 від 04.11.2024, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Комунарськ Луганської області, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; раніше не судимого в силу ст. 89 КК України; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, - 
В С Т А Н О В И В:
Наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 831-РС від 04.06.2024 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду кулеметника групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Так, згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі – Закон) кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
За ч. 4 ст. 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі, або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Теоретичний іспит складається особою, яка пройшла відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувала зміст теоретичного модулю типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів. До складання практичного іспиту допускається особа, яка успішно склала теоретичний іспит та пройшла відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі.
У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 Закону право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Наведеним положенням кореспондують норми ч. 2 ст. 16 Закону, за якими водій, зокрема, зобов`язаний: на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів – поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, – поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка») або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.
Водночас, 06.06.2014 ОСОБА_3 вперше після проходження навчання в органах державної автоінспекції 7401 отримав посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 .
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.12.2014 ОСОБА_3 позбавлений права керування транспортними засобами на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП строком на 1 рік.
У подальшому, строком на три роки постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.04.2015 ОСОБА_3 повторно позбавлено права керування транспортними засобами на підставі ч. 2 ст. 130 КУпАП, після чого останній до територіальних сервісних центрів МВС України не звертався та у встановленому законом порядку повторно право на керування не отримував.
Поряд з цим, всупереч вищевказаним положенням законодавства, ОСОБА_3 в лютому 2024 року, більш точний день та час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Чернігові, достовірно знаючи, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.12.2014 він позбавлений права керування транспортними засобами на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП строком на 1 рік та постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.04.2015 він позбавлений права керування транспортними засобами на підставі ч. 2 ст. 130 КУпАП строком на 3 роки, повторно посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 року № 340, спосіб не отримував, іспити у Територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія з метою отримання можливості керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, замовив через мережу Інтернет у невстановленої досудовим розслідуванням особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорій «В», «С» на своє ім`я, надавши вказаній особі свої анкетні дані, зразки підпису та фотокартку з власним зображенням, чим сприяв вчиненню кримінального правопорушення, а саме підробленню офіційного документа – посвідчення водія, за що сплатив невстановленій досудовим розслідуванням особі раніше обумовлені 5000 гривень.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/14521-ДД від 12.11.2024, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 1242 від 10.02.2024 на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає за лінійними розмірами, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.
Окрім того, 03.11.2024 близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2121 з реєстраційним номером НОМЕР_3 , рухаючись по проспекту Миру в м. Чернігові, будучи зупиненим нарядом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції поруч з будинком 283, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 та п. 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є завідомо підробленим документом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використав завідомо підроблений документ – посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.02.2024, видане Територіальним сервісним центром 1242 на його ім`я, шляхом його пред`явлення поліцейському взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції рядовому поліції ОСОБА_6 для перевірки на право керування транспортним засобом.
У обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, в якому зазначено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_7 , згідно з якою обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду; у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, встановивши, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини та обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою; та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ст. 65 КК України при визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Зокрема, згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_3 , є кримінальними проступками.
З доданих до обвинувального акта матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України; до адміністративної відповідальності раніше не притягувався; за медичною допомогою до лікаря-психіатра в диспансерне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не звертався; за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не звертався.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, характеру вчинених протиправних діянь, зважаючи на особу обвинуваченого, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також попередження вчинення як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді пробаційного нагляду у межах санкції статей, якими передбачена відповідальність за вчинені кримінальні проступки. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1591 грн 80 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України – у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік;
-за ч. 4 ст. 358 КК України – у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці. 
Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) грн 20 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.
Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.02.2024 – знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя                    ОСОБА_1