Справа №: 398/1706/26 
провадження №: 3/398/497/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України 

"07" квітня 2026 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, відносно 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює автослюсарем у ФГ «Джерело-2», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу серії ВАД № 685779 від 20 березня 2026 року цього дня близько 22 год. 50 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, по вул. Перспективній, 18, ОСОБА_1 у громадському місці, перебуваючи у п`яному вигляді, виражався грубою нецензурною лайкою, чіплявся до громадян, чим порушив людську гідність та спокій громадян.
Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 173 КУпАП.
Також відповідно до протоколу серії ВАД № 487806 від 20 березня 2026 року цього дня о 22 год. 50 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, вул. Перспективна, буд. 17, ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейських, відкрито умисно відмовлявся виконувати неодноразові законні вказівки, штовхався та хватав за формений одяг.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину та обставини, викладені у протоколах, заперечив. Пояснив, що дійсно 20 березня 2026 року він приблизно годину перебував у кафе «Амбасадор» в м. Олександрії та близько 22 год. 45 хв. покинув заклад. Біля кафе спілкувався зі своєю знайомою. Зазначив, що перебував у тверезому стані, алкогольних напоїв в цей вечір не вживав, конфліктів ні з ким не мав, нецензурною лексикою нікого не ображав. Коли вийшов з кафе разом із своєю знайомою побачив три наряди поліції, запитав у одного з поліцейських, чим обумовлена їх присутність. На що отримав відповідь, що відвідувачі кафе не встигають повернутися додому до початку комендантської години і будуть прийняті відповідні заходи реагування. Конфліктів у нього з поліцейськими не було, за руки він нікого не хапав, не чіплявся. Натомість працівники поліції без наявних на те підстав двічі застосували до нього сльозоточивий газ, із застосуванням фізичної сили обмежили його волю, поклали на дорогу, застосували кайданки. ОСОБА_2 наполягав, що ніякої законної вимоги, як про це зазначено у протоколі, від поліцейських він не отримував. Він також повідомляв поліцейських, що має інвалідність 3 групи та проблеми зі станом здоров`я. Після застосування спеціальних засобів та фактичного затримання його було доставлено до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, де і складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, про наявність протоколу за ст. 173 КУпАП не знав. На переконання ОСОБА_2 , він не вчиняв вказаних правопорушень, вважає, що протоколи відносно нього складено неправомірно, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Також додав, що у зв`язку з вчиненням відносно нього поліцейськими неправомірних дій його цивільна дружина подала заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.
Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Склад адміністративного правопорушення включає сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати діяння як конкретне правопорушення. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу правопорушення, що виключає відповідальність такої особи.
Основним безпосереднім об`єктом дрібного хуліганства є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, усталених правил співжиття, комунікації, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського порядку і спокою громадян.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві за відсутності особистих неприязних стосунків та спонукань.
Статтею 185 КУпАП передбачено, що відповідальність наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Зі змісту зазначеної статті слідує, що злісна непокора повинна проявлятися у відмові від виконання неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та суддів і працівників правоохоронних органів» відповідальність за статтею 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
У протоколі серії ВАД № 685779 від 20 березня 2026 року зазначено, що ОСОБА_1 у громадському місці, перебуваючи у п`яному вигляді, виражався грубою нецензурною лайкою, чіплявся до громадян, чим порушив людську гідність та спокій громадян. Свідки і потерпілі адміністративного правопорушення відсутні. Долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського № 2023000031.
Також згідно з протоколом серії ВАД № 487806 від 20 березня 2026 року ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейських, відкрито умисно відмовлявся виконувати неодноразові законні вказівки, штовхався та хватав за формений одяг. Свідки і потерпілі адміністративного правопорушення відсутні. Велася відеофіксація.
З протоколу серії ВАД № 487806 від 20 березня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 від отримання копії протоколу відмовився, проте у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначив, що пояснення по суті справи надасть у суді та додав, що перед його затриманням його поклали на підлогу та застосували сльозоточивий газ. Він поводився адекватно та не кидався на працівників поліції (був діалог. Його заламали дванадцять працівників поліції, що він вважає незаконним.
Крім того, ОСОБА_1 в заперечення обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушенн,я надав судді для дослідження відеозаписи присутніх на місці події очевидців.
Досліджені судом відеозаписи, долучені сторонами по справі, містять фіксацію того, як з 22 год. 56 хв. до 22 год. 58 хв. ОСОБА_1 з жінкою прямує в бік зупинки по вул. Перспективній в м. Олександрії, розвертається, говоре (звук на вказаному відеозаписі відсутній), в цей час до нього підходять поліцейські, в ході спілкування з якими, ОСОБА_1 перебував під повним контролем працівників поліції (більше 10 осіб), які обмежували його у пересуванні. Надалі відео переривається. З 23 год. 05 хв. починається фіксація відеозапису на нагрудну бодікамеру патрульного, поліцейський зауважує про недопустимість хватання за формений одяг. О 23 год. 06 хв. ОСОБА_1 зафіксовано у горизонтальному положенні відносно землі, щодо нього поліцейськими застосовано спеціальний засіб – кайданки. Також з відеозапису вбачається, що інші особи, котрі були присутні на місці вчинення правопорушення, у словесній та фізичній формі висловлювали обурення щодо дій поліцейських, зазначаючи про відсутність підстав для застосування вказаних заходів. ОСОБА_1 працівниками поліції службовим автомобілем було доставлено до відділу поліції, де і складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173 та 185 КУпАП. 
Відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Згідно із пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.
За змістом ст. 37 Закону України «Про національну поліцію» поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України.
Встановлені судом фактичні обставини справи свідчить про те, що відносно ОСОБА_1 було застосовано адміністративне затримання.
Згідно з ч. 1 ст. 161 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. 
Натомість до матеріалів справи протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 із зазначенням мотивів такого не долучений.
Разом з тим, судом встановлено, що долученими до матеріалів справи відеозаписами не зафіксовано обставин, про які зазначено у протоколах. 
Крім того, у протоколі серії ВАД № 487806 від 20 березня 2026 року зазначено, що ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейських, проте не вказано, якою була та в чому полягала така вимога. Відеозапис також не містить фіксації такої законної вимоги, котру мав виконати ОСОБА_1 .
Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.
Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
Відповідно до практики ЄСПЛ суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Суддя констатує, що матеріали даної об`єднаної справи крім протоколів про адміністративне правопорушення не містять інших доказів, пояснень потерпілих, свідків, речових доказів, відеозаписів, які б могли підтвердити вчинення ОСОБА_1 вказаних правопорушень.
Наявний в матеріалах справи рапорт інспектора не може бути доказом вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 , оскільки він складений заінтересованою особою.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Встановлені під час розгляду справи судом обставини в своїй сукупності не надають підстав зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та 185 КУпАП, виходячи зі стандарту доказування поза розумним сумнівом.
За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, аналізуючи зазначені положення законодавства та оцінюючи наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що навність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та 185 КУпАП, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 173, 185, 247, 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.ст. 173, 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І.П. Шинкаренко