Справа № 159/365/26
Провадження № 2/159/1016/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Гедройда Єжи, 6, офіс 521), до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
ТОВ «Факторинг Партнерс» (далі – позивач) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач) в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 23673996 від 14.12.2024 в сумі 15804,48 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.12.2024 між первісним кредитором ТОВ «ЕКО ФІН» та відповідачем у електронній формі було укладено кредитний договір № 23673996 про надання споживчого кредиту. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора ZWUwMzk3 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано кредит у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 3500,00 грн.
08.12.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір № 08-12/25, відповідно до умов якого ТОВ «Еко Фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 23673996 від 14.12.2024.
Відтак, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача № 23673996 від 14.12.2024.
Станом на день формування позовної заяви у позичальника існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 15804,48 грн., яка складається з 3500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 11970,00 грн заборгованості за процентами на дату відступлення прав вимоги, 175,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками та 159,48 грн заборгованість за пенею.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 28.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд справи вирішив здійснювати у змішаній формі.
До суду повернулося поштове повідомлення про вручення поштового відправлення R068059784211, яким відповідач повісткою повідомлявся про розгляд справи, яке він під особистий підпис 17.02.2026.
Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.
Позивач та відповідач не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
14.12.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та відповідачем уклали договір № 23673996, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 3500,00 грн. (п. 2.2), строк користування кредитними коштами складає 365 днів, який починається з 14.12.2024 та закінчується 13.12.2025 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п.2.3), дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 27.12.2024 (рекомендована дата платежу) (п.2.4), поточний період складає 351 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 13.12.2025 (п.2.5).
Відповідно до п. 2.6, п. 2.7 договору, проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі – 365% відсотків річних (денна процентна ставка - 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365% відсотків річних (денна процентна ставка - 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Позичальнику рекомендується (не обов`язково) повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 27.12.2024 (день завершення дисконтного (пільгового) періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 13.12.2025 (останнього дня строку кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту складе 16275 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 12775 грн. та суму кредиту у розмірі 3500 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, на дату укладення Договору, 3701,77%. Денна процентна ставка, на дату укладення цього Договору, розраховується за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та становить: 12775 грн./3500 грн./365 днів х 100% = 1 відсотків в день (п. 2.8. п.2.9 договору).
Кредитний договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «ZWUwMzk3» у ньому зазначені реквізити паспорта відповідача, його РНОКПП, адреса проживання, електронна адреса номер телефону.

Відповідач також заповнив та подав 14.12.2024 Анкету-заяву у якій зазначив інформацію про себе, місце проживання, серію та номер паспорта, РНОКПП, інформацію про конткатних осіб тощо. Анкета-заява сформована за допомогою програмного забезпечення та підписана одноразовим ідентифікатором «ZWUwMzk3».

Відповідно до квитанції ТОВ «ПрофітГід» № 43416-16348-31413 від 14.12.2024, ТОВ «Еко фін» 14.12.2024 перерахувало відповідачу грошові кошті у розмірі 3500,00 грн на картку № НОМЕР_1 .

31.12.2024 між ТОВ “Еко Фін” та відповідачем укладено додатковий договір про пролонгацію № 1/23673996 до договору про споживчий кредит.
Відповідно до п.1.1 договору, у зв`язку з продовженням (поновленням) дисконтного (пільгового) періоду користування кредитними коштами Сторони погодили внести зміни в пункти 2.4., 2.5. та 2.8. Договору, виклавши їх в наступній редакції: «2.4. Дисконтний (Пільговий) період складає 28 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.01.2025 (рекомендована дата платежу).». «2.5. Поточний період складає 337 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 13.12.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).» «2.8. Позичальнику рекомендується (не обов`язково) повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 10.01.2025 (день завершення дисконтного (пільгового) періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 13.12.2025 (останнього дня строку кредитування).» Відповідач зобов`язався сплатити 630,00 грн в погашення процентів та пені непізніше наступного дня з дня підписання договору (п. 1.2).

Відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту у якому зазначені умови що відповідають за змістом, тим, які вказані у кредитному договорі. Паспорт підписаний відповідачам одноразовим ідентифікатором «ZWUwMzk3».

У розрахунку заборгованості за договором № 23673996 від 14.12.2024 зазначено про наявність у відповідача заборгованості, яка виникла за період з 14.12.2024 по 08.12.2025, яка складається, з 3500,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту, 11970,00 грн — заборгованість за процентами. 31.12.2024 позичальник сплатив 630,00 грн.

З розрахунку заборгованості станом на 07.01.2026 видно, що позивач нарахував відповідачу проценти за період з 09.12.2025 по 12.12.2025 з розрахунку 35,00 грн на день, а також пеню в розмірі 159,48 грн за період з 14.12.2025 по 25.12.2025.

08.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 08-12/25.
Відповідно до п.2.1. договору, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору своє право грошової вимоги до боржників, а новий кредитор приймає права грошової вимоги до боржників, зазначених у Додатку № 1 та № 3 до цього договору.
Права вимоги вважаються відступленими в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (п. 5.2).
08.12.2025 сторони підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників в друкованому вигляді у загальній кількості 176 боржників
Згідно з платіжною інструкцією від 15.12.2025 № 0589490000 ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило на користь ТОВ «Еко фін» кошти в сумі 51584,00 грн. згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.12.2026 № 08-12/25.
Відповідно до реєстру боржників до договору № 08-12/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.12.2025 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до відповідача за договором № 23673996 на загальну суму 15470,00 грн, порядковий №73.

25.12.2025 позивач звернувся до відповідача з вимогою про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, надіславши її на електронну адресу відповідача.

Витягом з ЄДР підтверджується, що позивач здійснює діяльність з надання інших фінансових послуг (вед – 64.99), а свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК №1175 від 21.02.2019 стверджується, що позивач є фінансовою установою.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір № 23673996 про надання споживчого кредиту від 14.12.2024 підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «ZWUwMzk3», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору, паспортом кредиту. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, в тому числі з паспортом споживчого кредиту, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Згідно з частинами 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло від ТОВ «ЕКО ФІН» за договором про відступлення прав вимог № 08-12/25 права вимоги до відповідача за кредитним договором підписавши акт прийому-передачі Реєстру боржників.
На виконання договору № 08-12/25 про відступлення прав вимоги від 08.12.2025 укладеного між ТОВ «ЕКО ФІН» та позивачем, підписано Реєстр Боржників та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 08-12/25 про відступлення прав вимоги від 08.12.2025. Отже позивач, набув право вимоги до відповідача за договором № 23673996 від 14.12.2024.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Відповідно до квитанції ТОВ «ПрофітГід» № 43416-16348-31413 від 14.12.2024, ТОВ «Еко фін» 14.12.2024 перерахувало відповідачу грошові кошті у розмірі 3500,00 грн на картку № НОМЕР_1 .
Доказів того, що банківська карта із зазначеним номером не належить відповідачу, що кошти не надходили на цю банківську карту, відповідач суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що відповідач 14.12.2024 отримав кредитні кошти в розмірі 3500,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до умов кредитного договору повне погашення тіла кредиту мало відбутися 13.12.2025..
Контррозрахунку заборгованості відповідач не надав.
Отже, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повернути отримані кредитні кошти, оскільки строк їх повернення настав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заявлених позивачем вимог про стягнення процентів, суд зазначає таке.
Відповідно до кредитного договору, проценти за користування кредитом складають 365% на рік або 1% на день від суми кредиту.
Отже у період з 14.12.2024 по 13.12.2025 відповідачу мали бути нараховані проценти в розмірі 12775,00 грн (3500,00 грн тіла кредиту * 1% на день * 365 днів).
Водночас відповідач сплатив 31.12.2024 проценти в розмірі 630 грн на виконання додаткової угоди про пролонгацію дисконтного періоду.
Отже у відповідача існує заборгованість по процентам в розмірі 12145,00 грн (12775 грн – 630 грн)
Відтак, суд дійшов висновку, що станом на день звернення з позовом відповідач кредитні кошти не повернув, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 3500,00 грн та заборгованості за процентами в сумі 12145 грн є підставними.

Позивач також просить суд стягнути з відповідач пеню в розмірі 159,48 грн. за несвоєчасну сплату процентів, яка відповідно до умов кредитного договору має сплачувати відповідач.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
У ст. 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Однак, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і продовжує діяти станом на сьогоднішній день.
Відтак, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє воєнний стан.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Отже, оскільки прострочення заборгованості за кредитним договором відбулося у період дії в Україні воєнного стану, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а тому вимоги позивача про стягнення 159,48 грн пені, є безпідставними.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).
Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивача 15645,00 грн. з яких: 3500,00 грн. суми виданого кредиту, 12145,00 грн. суми нарахованих процентів за період з 14.12.2024 по 13.12.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, оскільки суд вирішив стягнути з відповідача 15645,00 грн заборгованості за кредитним договором, що становить 98,99% від суми позову – 15804,48 грн, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 98,99% понесених позивачем витрат зі сплати судового збору, що складає 2635,51 грн (98,99% від 2662,40 грн).
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 23673996 від 14.12.2024 про надання споживчого кредиту в розмірі 15645,00 грн з яких:
- 3500,00 грн суми виданого кредиту,
- 12145,00 грн суми нарахованих процентів.
Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» пені в розмірі 159,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у сумі 2635,51грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґендройця Єжи, буд. 6, оф. 521, ЄДРПОУ 42640371);
Відповідач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Повне судове рішення складене 06.04.2026.

Головуючий: 	Р. Я. СМАЛЮХ