Справа № 931/948/25
Провадження № 2/931/72/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі: 
головуючого судді Безп`ятко О.І.,
з участю секретаря судового засідання – Левчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Берестечківського психоневрологічного інтернату, який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_1 до Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та повернення відумерлого майна,

в с т а н о в и в:

12 грудня 2025 року Берестечківський психоневрологічний інтернат, який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_1 , звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований та проживав в с. Твориничі Володимирського району (колишнього Локачинського) Волинської області, і з цього дня відкрилася спадщина на його майно. До складу спадкового майна увійшли: земельна ділянка площею 2,54 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на територі Локачинської селищної ради (кол. Локачинський район, Козлівська сільська рада) Володимирського району Волинської області, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син – ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; земельна ділянка площею 2,72 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на територі Локачинської селищної ради (кол. Локачинський район, Козлівська сільська рада) Володимирського району Волинської області. Зазначає, що ОСОБА_2 та мати позивача – ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою. Оскільки, ОСОБА_4 померла раніше брата, ОСОБА_1 має право на спадкування після його смерті за правом представлення по другій черзі. Спадщину за законом після смерті дядька ОСОБА_1 прийняла шляхом подання від її імені опікуном заяви про прийняття спадщини. Згідно рішення Горохівського районного суду Волинської області від 18.06.2024 року опіку над ОСОБА_1 здійснює Берестечківський психоневрологічний інтернат. Крім того, ОСОБА_1 має інвалідність з дитинства та станом на сьогодні є особою з інвалідністю ІІ групи. На земельну ділянку площею 2,54 га нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,72 га не є можливим, оскільки відсутній оригінал державного акту, а також дана земельна ділянка була визнана рішенням суду як відумерла спадщина та зареєстрована за Козлівською сільською радою, правонаступник – Локачинська селищна рада. Вважає, що так як спадкове майно увійшло до складу земель комунальної власності, воно збереглося і може бути повернуте спадкоємцю.
Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 2,72 га, кадастровий номер 0722483400:05:00:0981 для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Волинській області, Володимирський район, Локачинська селищна рада (кол. Локачинський район, Козлівська сільська рада), як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та припинити право власності територіальної громади в особі Локачинської селищної ради Волинської області, як правонаступника Козлівської сільської ради Локачинського району Волинської області, на земельну ділянку площею 2,72 га, кадастровий номер 0722483400:05:00:0981 для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Волинській області, Володимирський район, Локачинська селищна рада (кол. Локачинський район, Козлівська сільська рада), що перейшла у її власність як відумерла спадщина після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді від 18 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 29 січня 2026 року.
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 29 січня 2026 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 262/2024, відкритої до майна померлого ОСОБА_2 , у зв`язку з чим у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву.
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 02 березня 2026 року прийнято заяву представника позивача про зміну предмета позову та продовжено розгляд справи за заявленими вимогами в наступній редакції: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку площею 2,72 га, кадастровий номер 0722483400:05:000:0981 для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Волинській області, Володимирський район, Локачинська селищна рада (кол. Локачинський район, Козлівська сільська рада), як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від територіальної громади в особі Локачинської селищної ради Волинської області, як правонаступника Козлівської сільської ради Локачинського району Волинської області, земельну ділянку в натурі площею 2,72 га, кадастровий номер 0722483400:05:000:0981 для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Волинській області, Володимирський район, Локачинська селищна рада (кол. Локачинський район, Козлівська сільська рада). 
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 19 березня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 08 квітня 2026 року.
Позивач та його представники у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 173, 174, 175). 23 березня 2026 представник Берестечківського психоневрологічного інтернату подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника інтернату, позовні вимоги підтримують повністю (а.с 177) 07 квітня 2026 року представник ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову, просить їх задовольнити. (а.с. 180).
Представник відповідача у судове засідання не з`явився також, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 176 на звороті). 08 квітня 2026 року від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, просить винести рішення по справі на розсуд суду за наявними у справі матеріалами (а.с. 182). 
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та їх представників.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копії матеріалів спадкової справи № 262/2024 до майна померлого ОСОБА_2 , суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 (дядько ОСОБА_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00043700135 від 21 лютого 2024 року (а.с. 63).
Після його смерті відкрилася спадщина.
Із довідки Локачинської селищної ради Волинської області вих. № 217 від 04 жовтня 2024 року вбачається, що в с. Твориничі Локачинського району Волинської області знаходиться спадкове майно, яке належало ОСОБА_3 , яка була зареєстрована в с. Твориничі Локачинського району Волинської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно зі слів спадкоємців складається із земельної частки (пай) колишнього КСП «Волинь» с. Козлів, площею 2,54 га. Спадкоємцем першої черги є її син ОСОБА_2 , який був зареєстрований і проживав з померлою за однією адресою: с. Твориничі Локачинського району Волинської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів спадкоємців спадкове майно, яке належало ОСОБА_2 складається із земельної частки (пай) колишнього КСП «Волинь» с. Козлів, площею 2,72 га. Інформація про спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 відсутня, заповіт від імені померлих на території Козлівського старостинського округу не посвідчувався (а.с. 64 на звороті).
Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 2062 виданого 09 липня 2001 року Козлівською сільською радою Локачинського району Волинської області на підставі рішення Козлівської сільської ради від 26.04.2001 року №15/5, земельна ділянка площею 2,72 га, що розташована на території с. Твориничі Козлівської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства належить ОСОБА_2 (а.с. 30).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ч.1 ст.1217 ЦК України.
ОСОБА_2 за життя заповіту не склав, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78831750 від 22.10.2024 року (а.с. 88 на звороті).
Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Батько спадкодавця ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно, від 21 лютого 2024 року (а.с. 65 на звороті).
Мати спадкодавця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно, від 21 лютого 2024 року (а.с. 65).
Сестра спадкодавця ОСОБА_4 (мати недієздатної ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Берестечківський психоневрологічний інтернат) померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно, від 21 лютого 2024 року (а.с. 66).
Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Факт родинних відносин недієздатної ОСОБА_1 та спадкодавця, а саме те, що ОСОБА_2 є дядьком ОСОБА_1 , підтверджується наступними документами:
- копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00043697917 від 21 лютого 2024 року, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_6 , а матір`ю – ОСОБА_3 (а.с. 68).
- копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00043696336 від 21 лютого 2024 року, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_8 є ОСОБА_6 , а матір`ю – ОСОБА_3 (а.с. 67);
- копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00043694046 від 21.02.2024 року, згідно з яким відомості про дружину: прізвище до реєстрації шлюбу – ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 (а.с.7);
- копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 виданого повторно 20 лютого 2024 року, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_10 , матір`ю – ОСОБА_4 . (а.с. 66 на звороті);
Оскільки, ОСОБА_4 (сестра спадкодавця) померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 20 лютого 2024 року, тобто до смерті брата – ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 має право на спадкування після його смерті за правом представлення своєї матері ОСОБА_4 – сестри спадкодавця.
ОСОБА_1 , 1983 р.н., в інтересах якої діє Берестечківський психоневрологічний інтернат, є особою з інвалідністю з дитинства, ІІ група, встановлена довічно, що підтверджується копією довідки серії ВЛН № 034645 від 23.11.2005 року (а.с. 10).
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 13.09.2006 року № 2о-104-2006 р. ОСОБА_1 визнано недієздатною (а.с. 72-73).
З довідки від 24.09.2024 року № 901, виданої Берестечківським психоневрологічним інтернатом, вбачається, що підопічна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає у вищевказаній установі і знаходиться на повному державному забезпеченні з 04.02.2006 року (а.с. 11,73).
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 18.06.2024 року № 155/882/24 у відповідності до ст. 66 ЦК України, опіку над ОСОБА_1 здійснює Берестечківський психоневрологічний інтернат, тобто адміністрація такого закладу на час перебування підопічної у Берестечківському психоневрологічному інтернаті. Обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_11 покладаються на Берестечківський психоневрологічний інтернат в особі директора інтернату (особи, яка виконує його обов`язки на час відсутності директора) (а.с. 22-23).
Відповідно до розпорядження Волинської обласної ради від 24.04.2024 року № 161 тимчасово виконувачем обов`язків директора Берестечківського психоневрологічного інтернату призначено ОСОБА_12 (а.с. 84).
Рішенням № 28/21 восьмого скликання Волинської обласної ради від 14 листопада 2024 року призначено ОСОБА_12 на посаду директора Берестечківського психоневрологічного інтернату строком на 5 років (а.с. 29).
Розпорядженням Волинської обласної ради від 05.10.2023 року № 541 було затверджено Положення про Берестечківський психоневрологічний інтернат (а.с. 24), яке додається до матеріалів справи (а.с. 14-21).
Таким чином, опікуном недієздатної ОСОБА_1 виступає Берестечківський психоневрологічний інтернат в особі директора інтернату (особи, яка виконує його обов`язки на час відсутності директора) – ОСОБА_12 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст. 1270 ЦК України.
22 жовтня 2024 року Берестечківський психоневрологічний інтернат, в особі директора Клемби В.Б., який діяв як опікун недієздатної ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька – ОСОБА_2 , на підставі якої нотаріус завів спадкову справу №262/2024 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 64). 
Крім того, 22 жовтня 2024 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №381/02-31, оскільки заяву про прийняття спадщини до нотаріальних установ, у встановлені законом строки, а саме до 16 січня 2004 року, спадкоємцем подано не було (а.с. 88).
Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 23 квітня 2025 року визначено ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Берестечківський психоневрологічний інтернат в особі директора інтернату (особи, яка виконує його обов`язки на час відсутності директора), додатковий строк – два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Луцьк Луцького району Волинської області (а.с. 91-93).
13 червня 2025 року Берестечківський психоневрологічний інтернат, в особі директора Клемби В.Б., який діяв як опікун недієздатної ОСОБА_1 з метою оформлення її спадкових прав за законом після смерті дядька – ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 2,72 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства, звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. (а.с. 90). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, про що винесено постанову вих. № 224/02-31 від 13.06.2025 року (а.с. 32, 94 на звороті-95).
Також варто зазначити, що 04 грудня 2025 року приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Лящук С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку площею 2,54 га (а.с. 125).
Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому її опікун звернувся до суду.
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Однак, відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно – за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.
Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 25 квітня 2017 року визнано спадщину, земельну частку (пай), земельну ділянку, площею 2,72 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю ВЛ №2062, яка знаходиться на території Козлівської сільської ради, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 , відумерлою та передано її у власність територіальної громади Козлівської сільської ради (а.с. 132-133).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 466275131 від 02.03.2026 року, встановлено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер 0722483400:05:000:0981, площею 2,72 га є Козлівська сільська рада (а.с. 155).
Згідно відповіді Локачинської селищної ради №587/17/2-23 від 28.08.2025 року земельна ділянка площею 2,72 га з кадастровим номером 0722483400:05:000:0981, яка раніше належала ОСОБА_2 , розташована на території Козлівської сільської ради. У зв`язку з проведенням адміністративно-територіальної реформи, Козлівська сільська рада була реорганізована, а її територія включена до складу Локачинської селищної територіальної громади (а.с. 31) 
Таким чином, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє опікун, як спадкоємець за законом,яка прийняла спадщину після смерті дядька, не може оформити спадщину в зв`язку з тим, що така визнана відумерлою.
Згідно з ч. 2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.
З аналізу чинного законодавства вбачається, що для повернення відумерлого майна в порядку ч. 2 ст. 1280 ЦК України не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у зв`язку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно. У разі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою, повернення такого майна відбудеться в порядку повороту виконання судового рішення, а не на підставі механізму, закріпленого в ч. 2 ст. 1280 ЦК України. Процесуальний закон обмежує подання заяви про поворот виконання строком позовної давності. І навпаки, строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений.
Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 у справі № 1-25/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Отже, поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте, право власності на відумерлу спадщину набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання спадщини відумерлою без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину.
Разом з тим, закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади. Таким чином, для пред`явлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосовування спадкоємцем спеціального способу захисту, передбаченого ч. 2 ст. 1280 ЦК України.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Частина 1 статті 3 ЦПК України надає право кожній особі в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З огляду на положення ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Враховуючи зазначені обставини, а також те, що земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом після смерті ОСОБА_2 та якій поновлено строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, збереглася, однак передана в якості відумерлої спадщини у власність територіальної громади Козлівської сільської ради, правонаступником якої є Локачинська селищна рада, суд дійшов висновку, що з метою захисту спадкових прав позивача, позовні вимоги слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого дядька ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2.72 га, кадастровий номер 0722483400:05:000:0981 та повернути її з комунальної власності.
Керуючись ст.ст. 10-13, 77, 81, 82, 223, 247, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 392, 1216-1218, 1223, 1268-1270 ЦК України, суд
у х в а л и в:

Позов Берестечківського психоневрологічного інтернату, який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_1 до Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та повернення відумерлого майна задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,72 га, кадастровий номер 0722483400:05:000:0981 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Волинська область, Володимирський район, Локачинська селищна рада (колишній Локачинський район, Козлівська сільська рада), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Повернути ОСОБА_1 земельну ділянку в натурі площею 2,72 га, кадастровий номер 0722483400:05:000:0981 для ведення особистого селянського господарства, що розташована у Волинській області, Володимирський район, Локачинська селищна рада (кол. Локачинський район, Козлівська сільська рада), яка була передана у власність територіальної громади в особі Козлівської сільської ради, правонаступником якої є Локачинська селищна рада Волинської області, як відумерла спадщина після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Берестечківський психоневрологічний інтернат, адреса місцезнаходження: 45765, м. Берестечко, вул. Паркова, 2 Луцький район, Волинська область, ЄДРПОУ 03188180,
який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ;
Відповідач: Локачинська селищна рада Володимирського району Волинської області, адреса місцезнаходження: 45500, селище Локачі, вул. Миру, 37 Володимирський район, Волинська область, ЄДРПОУ – 04332182.

Повний текст рішення складено – 08.04.2026 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко