Справа № 303/3221/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

05 березня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
головуючої – судді Кожух О.А.,
суддів – Джуги С.Д., Мацунича М.В., 
за участі секретаря – Плешинець З.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2025 року (головуюча суддя Гутій О.В., присяжні Герасимова Е.І., Борисенко М.П., повний текст рішення складено 08.10.2025) у справі №303/3221/25 за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України - про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог заяви

В травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області із заявою про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.
Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_3 є сином заявниці ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Вказує, що відповідно до довідки Бобовищенського старостинського округу Івановецької сільської ради Мукачівського району ОСОБА_3 постійно проживав до 2022 року із заявницею за адресою АДРЕСА_1 . 
Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із запровадженням на всій території України воєнного стану та загальної мобілізації, її син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був призваний на військову службу, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого солдата.
Вказує, що 17 лютого 2024 року сім`я заявниці отримала сповіщення № 205 від ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого дізналась, що ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Авдіївка, Покровського району, Донецької області, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти.
З метою розшуку цивільна дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22.02.2024 звернулась до правоохоронних органів із заявою, в якій просила прийняти міри щодо розшуку її чоловіка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця, який зник безвісти 08.02.2024 в ході виконання бойового завдання в районі населеного пункту Авдіївка, Покровського району, Донецької області.
За результатами розгляду вказаної заяви було відкрито кримінальне провадження № 12024071120000120 від 23.02.2024.
Вказує, що таким чином, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважається зниклим безвісти за особливих обставин починаючи з 08.02.2024 на околицях населеного пункту м. Авдіївка, Покровського району, Донецької області під час виконання обов`язків військової служби, виконання завдання із забезпечення оборони держави, та є підстави оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – померлим. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Оголошено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, військовослужбовця загиблим ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання військового обов`язку із захисту суверенітету та територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації в районі н.с. м.Авдіївка, Покровського району, Донецької області.
Рішення суду мотивоване тим, що вказані заявницею обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у вказаному районі воєнних (бойових) дій її сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 , та дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_5 в районі населеного пункту м. Авдіївка, Покровського району, Донецької області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи інших учасників справи

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції Міністерство оборони України оскаржило таке в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, від імені якого діє Тіщенко Артур Вікторович, просило скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2025 та прийняти нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.
Апелянт вважає рішення суду необґрунтованим та прийнятим із порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує, що до справи не було долучено один із необхідних доказів по категорії справ про оголошення фізичної особи померлою - це акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 про факт зникнення безвісти військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_3 (ймовірно даний документ не був витребуваний заявником/представником заявника у військовій частині НОМЕР_1 ). Стверджує, що без аналізу вищезгаданого документу неможливо дійти висновку про оголошення померлим військовослужбовця.
Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на доводи представника Міністерства оборони України про те, що доказова інформація про не перебування даного військовослужбовця у полоні, відсутня.
Додатково зазначає, що оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього, зокрема і щодо членів його сім`ї.

На апеляційну скаргу Міністерства оборони України ОСОБА_1 подала відзив у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2025 - без змін. 
У відзиві заявниця зазначає, що твердження апелянта про необхідність доручення до справи акту службового розслідування є хибним, оскільки відповідно до Наказу №280 Міністерства оборони України, відповідно до якого командири військових частин можуть видавати наказ про обставини зникнення безвісти зниклого військовослужбовця без проведення службового розслідування, а відтак й відпадає необхідність отримання акту службового розслідування.
Заявниця стверджує, що всі належні докази були долучені до матеріалів справи.
Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника заявниці, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних мотивів.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком останнього є ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.07.2017 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.85).
13 березня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зарахований та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого солдата, що підтверджується довідками з військової частини НОМЕР_1 (а.с. 18-22). Відповідно до вказаних довідок ОСОБА_3 приймав безпосередню участь у бойових діях з квітня 2022 року.
17 лютого 2024 року сім`я заявниці отримала Сповіщення № 205 від  ІНФОРМАЦІЯ_4 в якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Авдіївка, Покровського району, Донецької області, старший солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не повернувся на бойові позиції частини, зник безвісти (а.с. 23).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2024 за заявою цивільної дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – ОСОБА_5 було зареєстровано кримінальне провадження №12024071120000120 за ст 115 ч.1 КК України. У вказаній заяві ОСОБА_5 просила прийняти міри щодо розшуку її чоловіка – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця який зник безвісти 08.02.2024 в ході виконання бойового завдання в районі населеного пункту м. Авдіївка, Покровського району, Донецької області. (а.с. 24).
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (ч.2 ст.293 ЦПК України).
Під час розгляду справи окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ч.1 ст. 294 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. 
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (ч.1 ст.47 ЦК України).
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Згідно з ч. 1ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом певного періоду у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 04 березня 2026 року у справі № 761/684/25, ці обставини суд встановлює на підставі відповідних доказів, якими можуть бути, зокрема, але не виключно, накази командира військової частини, бойові розпорядження, акти службового розслідування, матеріали кримінального провадження, інформація державних органів та міжнародних інституцій, показання свідків, фото- відеоматеріали тощо. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній окремій справі.
Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24).
За правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справі, яка переглядається, заявником надано лише сповіщення №205 ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.02.2024, згідно якого старший солдат ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання 08.02.2024 не повернувся на бойову позицію частини, зник безвісти, та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 23.02.2024 було зареєстровано кримінальне провадження №12024071120000120 за ст 115 ч.1 КК України.
Будь-якої інформації щодо ходу розслідування цього кримінального провадження, або що заявниця чи цивільна дружина ОСОБА_3 звертались за отриманням такої інформації матеріали справи не містять. 
Заявником не надано акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 , а судом не з?ясовувалось питання чи проводилось таке розслідування для отримання детальної інформації зникнення солдата. 
Також матеріали справи не містять жодної інформації, чи заявник або її представник звертались до Координаційного штабу поводження з військовополоненими, Національного інформаційного бюро з питань військовополонених із запитами щодо повідомлень від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування ОСОБА_3 в полоні. Не надано інформації, чи відомості про ОСОБА_3 внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. 

Висновки апеляційного суду

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що достатніх належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_3 , заявником не надано, а тому наразі підстав для оголошення його померлим – немає. Таким чином, обставини, які мають значення для справи та які суд вважав встановленими – не доведені; суд першої інстанції ухвалив рішення з неповним з?ясуванням обставин справи, неправильним застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що, відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст 376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового судового рішення, яким слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим.
Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1, 2, 4 ч. 1, ст. ст. 381 – 384 ЦПК України, апеляційний суд 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2025 року – скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 березня 2026 року. 

Головуюча:

Судді: