Справа № 157/955/25
Провадження №2/157/66/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2026 року	місто Камінь-Каширський  	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
в складі головуючого – судді Гамули Б.С.,
з участю: секретаря судового засідання Зеленка В.С.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі – АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 14 січня 2020 року ОСОБА_1 (далі – позичальник, відповідач) шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року) (далі – банк, позивач) укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі – угода), яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та банком. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис.
Таким чином, 14 січня 2020 року між банком та відповідачем із дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631330682 із наступними основними умовами: тип кредиту – кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту – «Альфа Connect», мета кредиту – для особистих потреб; ліміт кредитної лінії – у розмірі 200 000 грн; процентна ставка – 26% річних; тип процентної ставки – фіксована; тип картки – MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту – щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Власним підписом позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором.
Банк взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 295 665 грн 40 к., з яких: 212 243 грн 70 к. – прострочене тіло кредиту; 83 421 грн 70 к. – відсотки за користування кредитом.
Банк вживав заходів досудового врегулювання спору, а саме направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості. Відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальником не усунуті.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 295 665 гривень 40 копійок та понесені судові витрати.
Представник позивача Дворська А.Р. у судове засідання не з`явилася, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що брав гроші у кредит в Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у вигляді кредитної лінії. Отримав кредитну картку, якою певний час користувався. З Акціонерним товариством «Сенс Банк» жодних угод не укладав. 
Вислухавши пояснення відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, про що складена оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631330682 від 13.01. 2020 (а.с. 6), відповідно до умов якої АТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії. Умовами якого передбачено: тип кредиту – кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту – «Альфа Connect», мета кредиту – для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн; процентна ставка – 26% річних; тип процентної ставки – фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень.
Відповідач 11 січня 2020 року підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 6 зворот) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 7 зворот). Таким чином, між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір на визначених сторонами вказаних вище умовах.
Згідно з витягом з державного реєстру банків АТ «Альфа-Банк» було перейменовано на АТ «Сенс Банк» (а.с. 36-38).
Позивач АТ «Сенс Банк» у відповідності до ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 1054 ЦК України свої зобов`язання виконало у повному об`ємі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що стверджується випискою по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період із 14.01.2020 по 08.02.2025 (а.с. 11-24), згідно з якою ОСОБА_1 активно користувався грошовими коштами, наданими АТ «Сенс Банк» у вигляді кредитної лінії.
ОСОБА_1 у свою чергу взятих на себе зобов`язань не виконав, порушив строки погашення кредиту та відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 30) та вказаною вище випискою, згідно з якими станом на 13 грудня 2024 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 295 665 грн 40 к. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту – 212 243 грн 70 к. та заборгованості за відсотками за користування кредитом – 83 421 грн 70 к.
Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із вимогами про виконання договірних зобов`язань щодо повернення заборгованості (а.с. 25, 27а), які відповідачем залишені поза увагою (а.с. 58).
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до норм ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ст. 642 ЦК України).
Отже, як встановлено при розгляді справи, між банком та ОСОБА_1 досягнуто домовленості у письмовій формі щодо ліміту кредиту, строку кредитування та процентної ставки. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Разом із тим, із виписки з особового рахунку відповідача та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач систематично користувався кредитною карткою та здійснював платежі на погашення заборгованості за кредитним лімітом у межах встановленого ліміту кредитної лінії.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Відповідач не сплачував своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, що має часткове відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом загальна заборгованість відповідача ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору №631330682 станом на 13 грудня 2024 року становить 295 665 грн 40 к., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту – 212 243 грн 70 к. та заборгованості за відсотками за користування кредитом – 83 421 грн 70 к.
Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також вимог статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Оскільки сума заборгованості відповідача по кредитному договору підтверджена належно проведеним розрахунком, тому саме такий її розмір слід стягнути на корить позивача.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» є обґрунтованими, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №631330682 від 13.01.2020 в розмірі 295 665 грн 40 к., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту – 212 243 грн 70 к. та заборгованості за відсотками за користування кредитом – 83 421 грн 70 к.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач АТ «Сенс Банк» просило суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 23 256 гривень 83 копійки.
У відповідності до частин 1 та 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 09.09.2025 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок ушкодження здоров`я, одержаного на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та відповідно до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є особою, прирівняною до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни, що у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення відповідача від сплати судового збору.
Таким чином, слідуючи вимогам ч. 6 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору слід віднести на рахунок держави та компенсувати в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, задовольняючи позов повністю, суд відшкодовує позивачу за рахунок коштів державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 3547 гривень 98 копійок.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №11645/10 від 29.07.2024; договір про надання послуг №1006 від 28.01.2023, укладений між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс»; ордер на надання правничої допомоги №1961886 від 31.07.2025; згідно з якими вартість послуг із надання правничої допомоги становить 23 256 гривень 83 копійки.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.
Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, розмір стягнутої заборгованості, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд вважає, що визначений розмір оплати є явно завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі №211/3113/16-ц (провадження №61-299св17).
Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 4000 грн співмірним розміром витрат на правничу допомогу та у зв`язку з задоволенням позовних вимог із відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у вказаний сумі.
Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, статтями 526, 549, 610, 611, 629, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №631330682 від 13 січня 2020 року в сумі 295 665 (двісті дев`яносто п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 40 копійок.
Судові витрати, понесені Акціонерним товариством «Сенс Банк» на сплату судового збору в сумі 3547 (три тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 98 копійок, компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» 4000 (чотири тисячі) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.
Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк», вулиця Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, код в ЄДРПОУ 23494714; відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
Повне рішення суду складено 09 березня 2026 року.

Головуючий 	  	Б.С. Гамула