МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2026 р. 	№ 400/13558/23 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	
про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також – відовідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні (не встановлені) та невиплаті молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за конкретні періоди: 1) з 04.07.2022 року по 31.01.2023 року; 2) з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року; 3) з 01.04.2023 року по 30.04.2023 року; 4) з 01.05.2023 року по 31.05.2023 року; 5) з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року; 6) з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року; 7) з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року; 8) з 01.09.2023 року по 28.09.2023 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати (встановити) та виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за конкретні періоди: 1) з 04.07.2022 року по 31.01.2023 року; 2) з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року; 3) з 01.04.2023 року по 30.04.2023 року; 4) з 01.05.2023 року по 31.05.2023 року; 5) з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року; 6) з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року; 7) з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року; 8) з 01.09.2023 року по 28.09.2023 року.
Ухвалою від 09.11.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання).
В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив йому додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, у розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за конкретні періоди з 04.07.2022 року по 31.01.2023 року, з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року, та з 01.04.2023 року по 28.09.2023 року.
Відповідач відзив не надав, заявив клопотання про про відмову у відкриття провадження, в якому зазначено, що заявлені позовні вимоги вже були предметом розгляду у справі № 400/5957/23. 
Ухвалою від 05.03.2026 року суд закрив провадження в частині вимог про:
визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні (не встановлені) та невиплаті молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за конкретні період з 04.07.2022 року по 28.02.2023 року;
зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати (встановити) та виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткову винагороду (що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за конкретні період з 04.07.2022 року по 28.02.2023 року.
Отже, суд розглядає позов в частині вимог за період з 01.04.2023 року по 28.09.2023 року.
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
Позивач проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , має звання молодший сержант та здійснює свої обов`язки на посаді начальника майстерні ремонтної роти ракетного артилерійського озброєння Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно посвідчення про відрядження, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 від 27.06.2022 року № 976, позивача відряджено до м. Запоріжжя з 26.06.2022 року на виконання розпорядження № 370/3546, підстава наказ від 26.06.2022 року № 160.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по строковій службі) від 27.06.2022 року № 178 позивач вважається таким, що прибув з Військової частини НОМЕР_1 з метою виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.06.2022 року № 370/3546дск з 27.06.2022 року на підставі посвідчення про відрядження від 27.06.2022 року № 976.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по строковій службі) від 04.07.2022 року № 186 позивача відповідно до бойового розпорядження з бойового застосування РВіА оперативного стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №116/213т з 01.07.2022 року відряджено до оперативного тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (в/ч НОМЕР_3 ) для виконання бойових завдань з 04.07 2022 року.
Як стверджує позивач, він неодноразово виконував бойові завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, та позивач приймав безпосередню участь в бойових діях, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Разом з цим, у період з 01.04.2023 року по 28.09.2023 року позивач отримував грошове забезпечення і стандартну виплату в розмірі 30000,00 грн.
Позивач вважає, що такі суми не відповідали сумі додаткової винагороди в розмірі 100000 грн для тих, хто безпосередньо брав участь у бойових діях чи працював на окупованій території.
Приймаючи рішення у справі, суд враховує наступне:
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч. 2 ст. 1-2 Закону № 2011 у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі та раніше за текстом – Постанова № 168).
Відповідно до п. 1 Постанови № 168 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
25.03.2022 року Міністром оборони України прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, яке того ж дня телеграмою № 248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.
Пунктом 2 цієї телеграми, яка застосовувалась до 01.06.2022 року, передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлюється виплата щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
- 100 000 грн. військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
- 30 000 грн. іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
Відповідно до п.3 телеграми документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Відповідно до п. 4 телеграми командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п.6 телеграми).
Разом з тим, з 01.06.2022 року застосовується порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначені Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 року № 912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України.
Так, п. 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Згідно із п. 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Згідно до п. 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, є відповідні накази командирів (начальників) військових частин, в яких проходить службу військовослужбовець, та які видаються у разі підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах, що засвідчується Довідкою керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
При цьому, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 (далі – Порядок № 260), до якого Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 року № 44 внесено зміни, які застосовуються з 01.02.2023 року.
Пункт 2 Розділу XXXIV Порядку № 260, визначає у якому випадку, військовослужбовці отримують додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн., 50 000 грн. та 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Так, на додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн мають право військовослужбовці, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першго ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 02.10.2023 року № 1226, позивач у періоди з 01.04.2023 року по 30.04.2023 року, з 01.05.2023 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року, з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Суд звертає увагу, що підстава «із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями» зазначена у п. 2 Розділу XXXIV Порядку № 260, як підстава для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн.
Поряд з цим, підстава «під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно» міститься у переліку згідно п. 2 Розділу XXXIV Порядку № 260, як підстава для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 грн.
Таким чином, нарахування додаткової винагороди позивачу за періоди з 01.04.2023 року по 30.04.2023 року, з 01.05.2023 року по 31.05.2023 року, з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року, з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року у збільшеному розмірі до 100000 грн відсутні.
Позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині за періоди з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року та з 01.09.2023 року по 28.09.2023 року.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) – задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за конкретні періоди з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року та з 01.09.2023 року по 28.09.2023 року.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за конкретні періоди з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року та з 01.09.2023 року по 28.09.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
4. В решті позовних вимог – відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 05.03.2026 року.

Суддя О.В. Малих