Провадження № 2/537/703/2026
Справа № 537/234/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2026 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: 
головуючого судді Мартишева Т.О., 
за участю секретаря Антохіної Ю.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Дашко М.В., звернулася до суду з даним до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів, вказуючи що Кременчуцьким районним судом Полтавської області у справі № 536/1214/25 було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої за рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.04.2016 року стягувалися аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 22.05.2025 року ОСОБА_2 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовними вимогами до ОСОБА_1 про звільнення його від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що донька проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17.07.2025 року у справі № 536/1214/25: - задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів; - припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.04.2016 року з дня набрання рішенням законної сили; - виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області № 536/555/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) відкликано без подальшого виконання; - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 травня 2025 року до повноліття дитини; - звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з травня 2025 року по день набрання рішенням законної сили. 
На теперішній час обставини істотно змінилися, з листопада 2025 року донька ОСОБА_3 фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 27.11.2025 року № 179, складеним Відділом служби у справах дітей виконавчого комітету Піщанської сільської ради. Донька перебуває на повному утриманні позивачки ОСОБА_1 , яка є багатодітною матір`ю та наразі перебуває у декретні відпустці. 
Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги добровільно не надає. 
У зв`язку з тим, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем ОСОБА_1 , подальше стягнення аліментів з матері є безпідставним, а обов`язок щодо утримання дитини має бути покладений на батька. 
Право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Враховуючи викладене, позивачка просить суд: - припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; - визнати таким, що втратив чинність виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавського області від 17.07.2025 рок у справі №536/1214/25; - стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття; - вирішити питання про судові витрати. 
Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 21 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , та представник позивача адвокат Дашко М.В. не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, при цьому представник позивача надав суду заяву згідно якої просить справу розглядати без їх участі.
Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення повідомлений належним чином, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило, 18.02.2026 року від відповідача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії посвідчення особи з інвалідністю 3 гр внаслідок війни, витягу з рішення експертної комісії з оцінювання повсякденного функціонування особи.
З зв`язку з викладеним суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність учасників справи. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України).
Відповідно дост.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 01 жовтня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області, сторони по справі є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також згідно із матеріалами справи сторони мають дитину – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12, 13-15).
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.03.2021 року розірвано. Також, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.04.2016 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. 
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17.07.2025 року у справі № 536/1214/25 (провадження № 2/536/1004/25) : - задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів; - припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.04.2016 року з дня набрання рішенням законної сили; - виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області № 536/555/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) відкликано без подальшого виконання; - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 травня 2025 року до повноліття дитини; - звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з травня 2025 року по день набрання рішенням законної сили. 
Рішення набрало законної сили 18 серпня 2025 року (а.с. 13-15).
28 серпня 2025 року на виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17.07.2025 року було видано виконавчий лист №536/1214/25, та на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 головним державним виконавцем Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області відкрито виконавче провадження №78975215, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 01 вересня 2025 року (а.с. 37-41).
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно із витягом з реєстру територіальної громади від 07 серпня 2025 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 29 червня 2011 року, є отримувачем допомоги при народженні дитини та допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, а також допомоги при народження (а.с. 7-9, 17-18). 
Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 27.11.2025 року № 179, складеного представниками відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Піщанської сільської ради за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Кривуші, пров. Набережний, буд. 1А, щодо обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 , встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається з 4-х кімнат. Умови проживання задовільні. У приміщенні проведено косметичний ремонт, кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою. Старші діти ОСОБА_4 та Арсеній мають окремі кімнати, які облаштовані спальним ліжком, робочою зоною та місцями для зберігання особистих речей. За цією адресою проживають: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати; - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син; - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син (без реєстрації, проживає періодично); - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька. Стосунки, традиції сім`ї доброзичливі. Мамою створені належні умови для виховання дітей (а.с. 16). 
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно із витягом з реєстру територіальної громади від 11 березня 2025 року, відповіді № 2246925 від 19.01.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 11 березня 2025 року (а.с. 11, 24).
Згідно із копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 07 серпня 2025 року, вданого УЗСН Кременчуцької районної державної адміністрації, терміном до 01 вересня 2027 року, витягу з рішення експертної комісії з оцінювання повсякденного функціонування особи №29/25/1533/В, від 22 липня 2025 року, номер рішення 29/25/1533/Р, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 3 гр і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с. 51-55).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України).
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зроблено висновок про те, що аліменти це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти.
Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №520/21069/18 (провадження № 61-1347св20).
Припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)).
Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку того з батьків, з ким стала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
З огляду на викладене вище, суд вважає доведеною ту обставину, що з листопада 2025 року донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , та перебуває на її утриманні. 
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, а також те, що після винесення судом рішення про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів, змінилися життєві обставини, а саме те, що неповнолітня дитина сторін почала проживати разом з позивачем, яка несе витрати на його утримання, то суд дійшов висновку, що вказані обставини є підставою для припинення стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 .
За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Як встановлено судом, відповідач, в порядку ст. 188 СК України, від обов`язку утримувати доньку ОСОБА_3 не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 СК України між сторонами не укладено.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В силу ч. 1 ст.183 СК України, відповідно до якої частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, ч. 1 ст. 430 ЦПК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, з урахуванням конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1331 грн 20 коп. 
Керуючись ст.ст. 2-5, 12-13, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів – задовольнити.
Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які стягнуто на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 липня 2025 року, виконавчий лист № 536/1214/25, виданий Кременчуцьким районним судом Полтавської області 28.08.2025.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 08 квітня 2026 року. Повний текст рішення виготовлено 13 квітня 2026 року.

Суддя : Т.О. Мартишева