Справа № 954/3373/25
Номер провадження 2/954/1019/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Гончаренка О.В., за участю секретаря судового засідання Посохіної О.Ю., розглянувши у судовому засіданні в селищі Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області, треті особи: Таврійська міська рада, Комунальне підприємство «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області, треті особи: Таврійська міська рада, Комунальне підприємство «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, про визнання права власності на квартиру. Позовні вимоги мотивує тим, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказана інформація підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06 квітня 2001 року. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано Комунальним підприємством «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради і записано у реєстрову книгу за №1389/6, що підтверджується відповідним реєстраційним надписом на зворотному боці вищевказаного свідоцтва про право власності. Також 12 листопада 2002 року Державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Тихомировим Л.В., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями померлої ОСОБА_4 є її діти: син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видане вказане Свідоцтво, складається з 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_2 . Зі зворотного боку вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06 квітня 2001 року, також зроблено відповідну відмітку про видане вищевказане Свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, станом на сьогоднішній день, 1/2 частки вказаної трикімнатної квартири АДРЕСА_3 належить Позивачу 1 – ОСОБА_2 , а інша 1/2 частки вказаної трикімнатної квартири АДРЕСА_3 належить Позивачу 2 – ОСОБА_3 . Державна реєстрація права власності Позивача 1 та Позивача 2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який діє з 01 січня 2013 року, не проводилася, що підтверджується відповідними Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №454067059, №454067306, №454066751 та №454067824 від 28 листопада 2025 року. 04 лютого 2025 року Позивача 1, звернувся із відповідною Заявою №64966499 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з проханням провести Державну реєстрацію права власності на його 1/2 частку вищевказаної квартири. 28 квітня 2025 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , було винесено Рішення №78613981 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Рішення, зокрема, мотивується тим, що на запит до Таврійської міської військової адміністрації отримано відповідь про відсутність доступу до архівних документів, які є джерелом запитуваної інформації і наразі відсутня можливість підтвердити чи спростувати наявність/відсутність зареєстрованих прав на квартиру АДРЕСА_2 . Отримана відповідь не містить відомостей, необхідних для проведення державної реєстрації прав. Представник позивачів просить визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .
У судове засідання позивачі та відповідач не з`явилися.
Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.
Позивачам на праві спільної сумісної власності по 1/3 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 квітня 2001 року, виданого на підставі розпорядження Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області №742-к/10995 від 06.01.2026 року. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано Комунальним підприємством «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради і записано у реєстрову книгу за №1389/6, що підтверджується відповідним реєстраційним надписом на зворотному боці вищевказаного свідоцтва про право власності. 
Іншими співвласником вказаної квартири станом на 06 квітня 2001 року була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
12 листопада 2002 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Тихомировим Л.В., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАВ № 863117, відповідно до якого спадкоємцями померлої ОСОБА_4 є її діти: син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видане вказане свідоцтво, складається з 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_2 . Зі зворотного боку вищевказаного свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 06 квітня 2001 року, також зроблено відповідну відмітку про видане вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом. 
Таким чином, станом на сьогоднішній день, 1/2 частки вказаної трикімнатної квартири АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 , а інша 1/2 частки вказаної трикімнатної квартири АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 . 
Державна реєстрація права власності позивачів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який діє з 01 січня 2013 року, не проводилася, що підтверджується відповідними Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №454067059, №454067306, №454066751 та №454067824 від 28 листопада 2025 року. 
04 лютого 2025 року позивач звернувся із відповідною Заявою № 64966499 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради з проханням провести Державну реєстрацію права власності на його 1/2 частку вищевказаної квартири. 
28 квітня 2025 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , було винесено Рішення №78613981 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Рішення, зокрема, мотивується тим, що на запит до Таврійської міської військової адміністрації отримано відповідь про відсутність доступу до архівних документів, які є джерелом запитуваної інформації і наразі відсутня можливість підтвердити чи спростувати наявність/відсутність зареєстрованих прав на квартиру АДРЕСА_2 . Отримана відповідь не містить відомостей, необхідних для проведення державної реєстрації прав.
Відповідно до Наказ Мінрозвитку від 28.02.2025 № 376 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" місто Таврійськ визнано тимчасово окупованою територією України із 24.02.2022 року. Зазначені обставини виключають можливість підтвердження реєстрації права власності в БТІ через окупацію населеного пункту. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
У таких випадках ч.1 ст. 392 ЦК України захищає право власності та передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) прав власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про щ свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс1 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадка право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема і правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача права власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм праве викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, тлумачення норми ч.1 ст. 392 ЦК України та правові висновки Верховного Суду свідчать, що власник має право звернутись із позовом про визнання його права власності у випадку втрати ним документа, який засвідчує його прав власності, що є достатньою та самостійною підставою для застосування ч.1 ст. 39 ЦК України.
Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.
Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Відповідно до ч. ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.1216-1218, 1261 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву представника позивачів ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області, треті особи: Таврійська міська рада, Комунальне підприємство «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О.В. Гончаренко