справа № 631/891/20
провадження № 2/631/20/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
16 березня 2026 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді – Пархоменко І. О., 
при секретарі – Ляшенко І. М.,
за участі представника позивача – Станішевського Л. В.,
представника відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 18 листопада 2010 року. 
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТКБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» із «Тарифи», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.
Копія «Умов та правила надання банківських послуг» та «Тарифів» додаються до позовної заяви, а з метою підтвердження їх відповідності (автентичності) також надається копія наказу банку про їх затвердження.
Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки).
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.
Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 12 серпня 2020 року має заборгованість - 36596,27 грн, з яких: 31892,01 грн - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 20,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 31872,01 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 4704,26 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії.
На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Просили стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором у розмірі 36596,27 грн, з яких: 31892,01 грн - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 20,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 31872,01 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 4704,26 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії та судові витрати по справі.
Через канцелярію суду представник відповідача Крецул Л. М. надала відзив на позовну заяву де зазначила, що не погоджується з позицією позивача.
ОСОБА_2 підписала лише заяву про надання банківських послуг, а Умови та правила надання банківських послуг не підписувала та з ними не була ознайомлена. Крім того відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили що саме додані до позовної заяви Умови та Правила розумів позичальник, підписуючи заяву б/н від 18 листопада 2010 року.
Також в Заяві б/н від 18 листопада 2010 року, що була підписана ОСОБА_2 кредитний ліміт не вказаний, тобто тіло кредиту не визначено.
В розрахунку заборгованості № б/н від 18 листопада 2010 року, укладеного банком та клієнтом ОСОБА_2 , станом 18 серпня 2020 року, вказано що 16 жовтня 2019 року заборгованість була повністю погашена в розмірі 32350,22 грн.
22 жовтня 2019 року кошти в розмірі 32740,45 грн ОСОБА_2 не знімала ні в касі, ні в банкоматі. Своєї згоди щодо зняття вказаної суми працівникам банку не давала.
Крім того відповідно до наявної в матеріалах справи довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 станом на 16 травня 2019 року відбулась зміна умов кредиту, кредитний ліміт становив 0,00 грн.
Також, вважає, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пропустив строк позовної давності щодо захисту свого порушеного права у правовідносинах з відповідачем.
Відповідач не звертався до суду з позовом про захист свого порушеного права до липня 2015 року, а звернувсь лише листопаді 2020 року, тобто з пропуском установленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, оскільки строк дії договору кредиту - починається в 2010 році і закінчується до липня 2015 року. Розрахунок позивач надає починаючи з грудня 2015 року.
На підставі викладеного просить застосувати загальний та спеціальний строк позовної давності до заборгованості по кредиту та відсотків та відмовити у задоволенні позову (а. с. 74-76). 
До відзиву представник відповідача ОСОБА_1 надала окреме клопотання про застосування загального та спеціального строку позовної давності (а. с. 77-78).
Через канцелярію суду за вхідним № 613/21-вх. від 02 лютого 2021 року представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» Меркулова В. В. надала відповідь на відзив де зазначила наступне.
Позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 18 листопада 2010 року, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем інформація про себе заповнена особисто, також ОСОБА_2 висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що «Я згодна (єн) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...».
З витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % (43,20 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів, тощо.
Тобто, сторонами при укладенні договору були оговорені усі істотні умови, а Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.
Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із З мовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами.
Посилаючись на приписи ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначила, що відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.
З виписки з карткового рахунку прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, ОСОБА_2 користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.
З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).
Виписка з банківського рахунку, яка є належними та і допустимими доказами по справі, містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача — баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).
Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.
Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, відповідно між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, тобто є законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Докази погашення кредитної заборгованості за договором в матеріалах справи відсутні.
Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а Відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції, а у даному випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Доказом наявності факту ознайомлення Відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Окрім того, в Анкеті-Заяві зазначено: "Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку..'"
Таким чином, підписавши Анкету-Заяву Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту Відповідач прийняв умови договору та погодився з ними.
Зауважила, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу.
Банківська виписка по рахунку має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.
Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.
Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі Умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.
Стосовно посилання Відповідача на поповнення рахунку від 16 жовтня 2019 року повідомила наступну інформацію.
16 жовтня 2019 за допомогою терміналу Клієнт Банку намагався поповнити карту іншого банку. Коли клієнт підійшов до ТСО, то там вже була проведена авторизація клієнтом ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що авторизація була зроблена ОСОБА_2 , кошти були розподілені на рахунок і далі на карту ОСОБА_2 , а саме операції: Оброблена 16.10.2019 DNH0UAH 7014.45, Оброблена 16.10.2019 DNH0 UAH 15000.00, Оброблена 16.10.2019 DNH0 UAH 10000.00, Оброблена 16.10.2019 DNH0 UAH 1000.00, Оброблена 18.10.2019 HAD0 UAH 2985.55.
Зазначене підтверджується випискою по рахунку.
У зв`язку з помилковим поповненням Клієнтом Банку рахунку ОСОБА_2 , та відповідно до звернення Клієнта Банку, кошти були повернуті Клієнту Банку, що підтверджується випискою по рахунку, а саме, 22 жовтня 2019 року.
Відповідач станом на 12 серпня 2020 року має заборгованість - 36596,27 грн. 
Стосовно строку дії договору та кредитної картки зазначила, що платіжна картка — спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законом порядку пластикової або іншого виду картки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку власника ... тощо. Згідно Умов обслуговування банк відкриває Клієнту Картрахунок, видає Клієнту картки, їх вид та срок дії визначено в Заяві та в Пам`ятці клієнта.
Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня липня 2021 року, зазначене вказане у довідці про видачу кредитних карт. Отже, дія кредитного договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці.
Щодо строків позовної давності зазначила, що обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду, оскільки відповідачем були вчинені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед банком. Згідно з випискою Клієнт неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було 12 лютого 2020 року. Позивач же звернувся до суду з позовом 02 жовтня 2020 року, тобто до спливу строку позовної давності.
Також зауважила, що згідно з випискою по рахунку, Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що ОСОБА_2 знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.
Просила задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі ( а. с. 83-86).
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 листопада 2020 року цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі (а. с. 68 - 69). 
Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Станішевський Л. В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором у розмірі 36596,27 грн, з яких: 31892,01 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 20,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 31872,01 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 4704,26 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії, та судові витрати по справі.
Представника відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві, просила застосувати загальний та спеціальний строк позовної давності до заборгованості по кредиту та відсотків та відмовити у задоволенні позову.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 
Судом встановлено, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим було укладено договір № б/н від 18 листопада 2010 року, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві зазначено, що відповідач згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення, також ОСОБА_2 висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» ( а. с. 11).
На підтвердження позовних вимог позивачем надано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті https://privatbank.ua (а. с. 12 - 37).
За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором № б/н від 18 листопада 2010 року станом на 12 серпня 2020 складає: 36596,27 грн, з яких: 31892,01 грн. - заборгованість за тілом кредита; в т.ч.: 20,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 31872,01 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 4704,26 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ч. 1 ст. 626 договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків
Приписами ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом(ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
За статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Приписами п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Частина 2 цієї ж статті ЦК України встановила, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтею 1055 ЦК України закріплено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
В ч. 1 ст. 634 ЦК України прописано, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розроблені банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. 
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 18 листопада 2010 року підписаній сторонами, процентна ставка не зазначена.
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками.
Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18 листопада 2010 року, посилається на Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не визнаються відповідачем та не містять його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. 
Будь – яких довідок або інших документів про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, базова процентна ставка в розмірі 2,5% в місяць, обов`язковий щомісячний платіж, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, підписаних відповідачем матеріали справи не містять.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Окрім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Доказів, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме такі умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірах і порядках нарахування, що додані банком до позовної заяви, позивачем не долучено.
Крім того, роздруківка із сайту позивача не є належним доказом по справі, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, бо відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може міститись на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, провадження 14 - 13 цс19.
Також, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зауважила, що що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 листопада 2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (15 жовтня 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Отже, у справі, що розглядається неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи обслуговування кредитних карт, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом до суду.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов та Правила та з Тарифів, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Анкета-заява, яка підписана ОСОБА_2 18 листопада 2010 року не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, а тому без підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлений з відсотками, які йому можуть бути нараховані.
Отже, на підставі укладеного договору від 18 листопада 2010 року ОСОБА_2 отримала кредитну картку, на яку зарахований кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
З виписки по картці наданої позивачем вбачається, що відповідач неодноразово вносив кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені ним кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг у банку, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. Також банком здійснювалось автоматичне списання відсотків за використання кредитного ліміту.
З виписки по картці вбачається, що за період з 15 грудня 2015 року по 11 серпня 2020 року сума безпідставно нарахованих відсотків складає 43164,08 грн, сума пені складає 3322,80 грн, сума комісій складає 720 грн, сума погашеної заборгованості складає 99764,74 грн, що перевищує суму заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, а саме 36596,27 грн.
Оскільки доказів узгодження умов договору в частині сплати відсотків позивачем суду не надано, підстав для зарахування сплачених сум на рахунок відсотків не вбачається.
Отже, з наданого Банком розрахунку вбачається, що відповідач виконав свої зобов`язання перед банком, повернувши у повному розмірі надані Банком кредитні кошти (а. с. 46-51).
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приписами частини 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Положеннями ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити. 
Одночасно, суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, бо вони є необґрунтованими.
Оскільки, укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), а умовами договору не передбачено повернення коштів шляхом сплати періодичних щомісячних платежів, то позовна давність має відраховуватись з моменту пред`явлення вимоги.
Отже, ураховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, відповідач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Згідно з випискою по картці відповідач неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було 12 лютого 2020 року. Позивач же звернувся до суду з позовом 02 жовтня 2020 року, тобто до спливу строку позовної давності.
За вимогами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 207, 525, 526, 530, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 263 - 265, 280 - 282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд 

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення буде складено 20 березня 2026 року.

Відомості щодо учасників справи: 
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360570;
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Суддя І. О. Пархоменко