СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 року м. Суми Справа № 480/12783/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду. 
Відповідач, на виконання рішення суду, розглянув заяву позивача про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га та прийняв рішення про відмову. Позивач вважає таке рішення протиправним.
Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою 30.11.2023, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати п.7 рішення 63 сесії 8 скликання Роменської міської ради Сумської області ''про розгляд земельних питань''; зобов`язати відповідача прийняти рішення про передачу позивачу у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності з кадастровим номером 5924187300:01:001:0317, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом було відкрито провадження у справі 05.12.2023.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд на підставі норми ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинаства України вирішує справу за наявними матеріалами. 
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.01.2023, у якій просив суд передати у власність земельну ділянку загальною площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (кадастровий № 5924187300:01:001:0317).
Рішенням суду від 06.06.2023 у справі № 480/1850/23 визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення належного розгляду заяви позивача від 10.01.2023 та зобов`язано відповідача розглянути таку заяву позивача та прийняти рішення за наслідками її розгляду, передбачене ст.118 Земельного кодексу України.
На виконання такого рішення суду відповідач розглянув заяву позивача від 10.01.2023 та на шістдесят третій сесії восьмого скликання Роменської міської ради Сумської області прийняв рішення від 25.10.2023 ''Про розгляд земельних питань''. У п.7 рішення зазначено, що відмовлено позивачу в наданні у власність земельної ділянки, а саме у зв`язку з тим, що право власності на об`єкт нерухомого майна, розміщеного на цій земельній ділянці було набуто позивачем не як членом особистого селянського господарства у встановленому законодавством порядку, а також відсутністю містобудівної документації.
Висновки суду та їх мотиви.
Згідно з пунктами ''а'' та ''б'' ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. 
Частиною 1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни набувають права власності із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. 
Приписами частин 1, 2, 6, 7 та 9 ст.118 ЗК України передбачено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідний орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектарів (п. б ч.1 ст.121 ЗК України). 
Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1991 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. 
Отже, громадяни мають право на отримання у власність земельної ділянки площею до 2 га для ведення особистого селянського господарства за рішенням органу місцевого самоврядування, яке реалізується громадянами шляхом подання клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до органу місцевого самоврядування, в якому зазначається цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовний розмір. До такого клопотання обов`язково додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Інші документи від заявника вимагати заборонено. Підставою для відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної діялнки є виключно невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Після отримання проекту землеустрою орган місцевого самоврядування приймає рішення про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність.
Суд звертає увагу, що позивач у заяві від 10.01.2023 просив передати йому у власність земельну ділянку загальною площею 2 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського господарства та посилався на норми статей 116, 118, 121 ЗК України. Позивач у такій заяві не просив відповідача надати у власність земельну ділянку під нерухомим майном, яке належить позивачу на праві приватної власності. Суд зазначає, що це дві різні процедури. Спріним у даній справі не є надання позивачу у власність земельної ділянки під його нерухомим майном. Відповідач, розглядаючи заяву позивача, не врахував вказаних обставин. 
У спірному рішенні відповідач не зазначає: яким саме вимогам законів та прийнятих до них нормативно-правових актів не відповідає місце розташування відповідної земельної ділянки та в чому полягає така невідповідність; чому наданих позивачем документів не вистачає відповідачу для прийняття рішення щодо вирішення питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення 2 га для ведення особистого селянського господарства.
Суд зазначає, що заявник, який бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку не зобов`язаний подавати містобудівну документацію, оскільки таке не передбачено нормами законодавства. Факт наявності у позивача права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, набутого позивачем, не як членом особистого селянського господарства, у встановленому порядку, не може бути підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки таке не вимагається законодавством. У даному випадку законом вимагається надання разом з клопотанням графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що здійснено позивачем, проте не враховано відповідачем. Чому відповідач визначив підстави для відмови у наданні у власність ділянки, які не передбачені нормами ст.118 ЗК України, не вирішивши по суті питання, яке ставилося позивачем у заяві від 10.01.2023 (щодо надання у власність 2 га для ведення особистого селянського господарства) та не роз`яснивши позивачу, що для такого необхідно спочатку виготовити проект землеустрою. 
Такі обставини у своїй сукупності підтверджують те, що п.7 спірного рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, які передбачені ч.2 ст.2 КАС України.
Тому суд, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, виходить за межі позовних вимог, визнає протиправним та скасовує п.7 рішення та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом. 
Вимоги зобов`язати відповідача прийняти рішення про передачу позивачу у власність земельної ділянки загальною площею 2,0 га задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. Відповідач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, ще не приймав відповідного рішення, в тому числі не отримував від позивача проекту землеустрою. Отже, позовні вимоги задовольняються судом частково, однак з виходом за їх межі.
Судові витрати.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, але даний спрі виник внаслідок неправомірного рішення відповідача, той факт, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем інших судових витрат, окрім судового збору у сумі 1073,60 грн, то суд на підставі норми ч.8 ст.139 КАС України стгяує з відповідача такий збір у повному обсязі.
Керуючись статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати п.7 рішення 63 сесії 8 скликання Роменської міської ради Сумської області ''Про розгляд земельних питань''.

3. Зобов`язати Роменську міську раду Сумської області (бульв. Шевченка, 2, м. Ромни, Сумська область,42000, код ЄДРПОУ 35425618) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.01.2023 про передачу у власність земельної ділянки загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Роменської міської ради Сумської області (бульв. Шевченка, 2, м. Ромни, Сумська область,42000, код ЄДРПОУ 35425618) за рахунок бюджетних асигнувань 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп. витрат судового збору.

6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук