Справа № 693/256/26 
2/693/439/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
16.04.2026 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді – Защитинської Т.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування вимог зазначає, що 27.09.2019 між фізичною особою позичальником: ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» (далі – Кредитодавець, Первісний кредитор) укладений Договір про споживчий кредит № 82688 (надалі – Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 1500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
ТОВ «Займер» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 
Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Займер» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
11.03.2020 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір відступлення прав вимоги № ЗК – 11032020.
Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 82688 від 27.09.2019, що укладений між ТОВ «Займер» та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 14400 грн., в тому числі: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 1500 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить –900 грн. 3. заборгованість за пенею – 12000 грн.
Посилаючись на норми законодавства, позивач звернувся із даним позов до суду та просив стягнути з відповідча заборгованість за кредитним договром № 826886 від 27.09.2019 в сумі 14400 грн., а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 11.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 
31.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, із якого вбачається, що відповідач визнає факт укладення кредитного договору із ТОВ «Займер» та отримання 1500 грн. кредитних коштів. В той же час відповідач не погоджується із вимогами позивача про стягнення пені в сумі 12000 грн., оскільки неустойка нарахована поза межами строку кредитування і це суперечить практиці Верховного суду, також відповідач просив зменшити витрати на правничу допомогу до 2000 грн., відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково, зокрема стягнути із відповідача борг за кредитом в сумі 2400 грн., в іншій частині позову відмовити, поряд із цим відповідач просив суд стягнути із позивача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн..
14.04.2026 від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи виправленої позовної заяви, у якій взазано суму процентів 900 грн., при цьому загальна сума, яку позивач просить стягнути із відповідача залишилась 14400 грн.
Також 14.04.2026 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він вказує, що нарахування пені здійснювалось на підставі ч. 1 ст. 624 ЦК України та п. 4.3 Кредитного договору, згідно із яким,  якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення, але не довше ніж 100 днів. Нарахування пені розпочалось із 27.10.2029 та припинено 03.02.2020, тобто до 24.02.2022. Окрім цього, позивач зазначив, що понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн. є обгрутованими та доведеними, в той же час витрати відповідача на правничу допомогу необгрунтовані та не доведені.
16.04.2026 від відповідача надійшли заперечення на пояснення позивача, в яких відповідач вказує на безпідставність нарахування пені, при цьому посилається на ті ж підстави що і у відзиві на позовну заяву, та заперечує проти прийняття судом зміненої позовної заяви, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 49 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом установлено, що 27.09.2019 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Займер» укладений Договір про споживчий кредит № 82688, згідно з умовами якого відповідач отримав 1500 грн. на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
ТОВ «Займер» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 
Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Займер» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
11.03.2020 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір відступлення прав вимоги № ЗК – 11032020.
Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 82688 від 27.09.2019, що укладений між ТОВ «Займер» та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 14400 грн., в тому числі: 1. прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 1500 грн. 2. прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить –900 грн. 3. заборгованість за пенею – 12000 грн.
Відповідач визнав факт укладення кредитного договору та отримання коштів в сумі 1500 грн., також визнав нараховані проценти за користуваннч кредитними коштами в сумі 900 грн.
Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч. 3 вказаної станні, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Таким чином, суд дійшов висновку, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та ТОВ «Займер» такого правочину, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення свої персональних даних, номера телефону, договір між сторонами не був би укладений, а відтак сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
ТОВ «Займер» належним чином виконав свої зобов`язання за договором про споживчий кредит, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами вказаного договору.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вказаних обставин судом установлено, що отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку в повному обсязі позивачу не повернуто, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів, процентів за користування ними, а тому стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами в сумі 2400 грн., суд вважає обґрунтованими.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 12000 грн. – заборгованості по пені.
Так, п. 4.1. кредитного договору визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору відповідно до чинного законодавства України та Договору, п. 4.3 кредитного договору передбачено, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, Клієнт зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього Договору, починаючи з першого дня прострочення, але не довше ніж 100 днів.
Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалено від відшкодування збитків. 
Як встановлено судом, умовами кредитного договору передбачено стягненння пені за несвоєчасне виконання зобов`язання.
Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відзив, про те, що неустойка нарахована поза межами строку кредитування і це суперечить практиці Верховного суду, суд відхиляє з огляду на те, що наведена відповідачем практика Верховного Суду стосується застосування положень ст. 625 ЦК України та нарахування працентів.
В той же час, суд вважає за доцільне перерахувати пеню, нараховану позивачем за період із 27.10.2019 по 03.02.2019, тобто за 100 днів, зокрема, 1500х5%х100=7500 грн.
Тобто суд вважає, що із відповідача на користь позивача слід стягнути пеню в сумі 7500 грн.
Що стосується доводів відповідача про порушення позивачем вимог ст. 49 ЦПК України про подачі до суду зміненої позовної заяви, суд зазначає, що із позовної заяви від 13.02.2026 вбачається, що позивач просив суд стягнути із відповідача суму боргу 14400 грн., в тому числі 1500 грн. тіло кредиту та 12000 грн. пеня, що в сумі становить 13500 грн.
У відзиві на позовну заяву відповідач визнав суму боргу 2500 грн., зокрема 1500 грн. тіло кредиту та 900 грн. проценти.
Позивач надіслав до суду заяву, із якої вбачається, що ним при формуванні позовної заяви від 13.02.2026 допущена технічна помилка, а саме не вказано суму процентів 900 грн., яку визнав відповідач.
14.04.2026 до суду від позивача надійшла позовна заява, яка за змістом аналогічна із позовною заявою від 13.02.2026, в якій виправлено технічну описку та вказано суму процентів 900 грн., фактично позовні вимоги щодо загальної суми стягнення не змінились.
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частин 1, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З урахуванням вищеустановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частвоко на суму 9400 грн.
Також, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» пенесло витрати в сумі 8000 гривень на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025.
За змістом ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позову та інших документів, долучених до матеріалів справи, наявність заперечень з боку відповідача, суд вважає обґрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу понесену позивачем в сумі 4000 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково із відповідача на користь позивача слід стягнути 2740 грн. витрат на правничу допомогу та 1818,42 грн. судового збору.
Відповідачем також понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 8000 грн., які суд визнає документально підтверженими, а тому, з огляду на часткове задоволення позову, із позивача на користь відповідача слід стягнути 2520 грн. витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) заборгованість за Кредитним договором № 82688 від 27.09.2019 в сумі: 9900 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 1818 гривень 42 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2740 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2520 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.І. Защитинська