Справа №305/2163/25 
Провадження по справі 2/305/690/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
23.02.2026. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: 
головуючої судді Марусяк М.О.
секретаря судового засідання Тафійчук М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДіджиФінанс", представником якого є Романенко Михайло Едуардович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ: 
27.06.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" в особі представника Романенка Михайла Едуардовича, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 06.05.2024, між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», укладено Договір про надання споживчого кредиту №7863384, відповідно до умов якого Товариство надає позичальнику кредит в розмірі 6900 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно умов Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору. Оскільки ТОВ «Авентус Україна» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору №7863384 від 06.05.2024, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Договір є укладеним у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». У подальшому, 27.11.2024 було укладено договір №27.11/24-Ф, відповідно до якого ТзОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТзОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі, за договором №7863384. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обгрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 23391 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6900 гривень; заборгованість за відсотками становить 10350 гривень; заборгованість за пенею становить 6141 гривень. Таким чином, ТзОВ «ДіджиФінанс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №7863384 від 06.05.2024. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань, станом на момент відступлення прав вимоги заборгованість відповідача за договором перед позивачем не сплачена і складає 23391 гривень. На підставі наведеного, просили суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 23391гривень; витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 гривень.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 01.07.2025, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.
Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України.
Відповідач, ОСОБА_1 , був належним чином повідомленим про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 01.07.2025, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем реєстрації відповідача, конверт з рекомендованим повідомленням був повернутий до суду з відміткою уповноваженої особи Укрпошти від 08.07.2025, "адресат відсутній за вказаною адресою". Також, відповідно до роздруківки трекінгу відправлень Укрпошти від 26.07.2025 та 03.02.2026, вбачається, що "одержувач відсутній за вказаною адресою", від 10.12.2025 повернення вручено відправнику «закінченням терміну зберігання». Окрім цього, з огляду на відсутність відомостей про інше місце перебування відповідача, судом 31.07.2025, 21.10.2025 та 13.01.2026, було розміщено оголошення на офіційному веб-ресурсі судової влади, отже відповідно до ст.128 ЦПК України відповідач вважається, повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом належними доказами встановлено, що 06.05.2024, між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», укладено договір про споживчий кредит №7863384, відповідно до умов якого Товариство надає позичальнику кредит в розмірі 6900 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.
Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. 
Правила надання коштів та банківських металів у кредит «Авентус Україна», розміщені на Веб-сайті в Мобільному застосунку «CreditPlus».
Хронологія вчинення дій щодо укладення Кредитного договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» про надсилання SMS із зазначенням одноразового ідентифікатора на номер телефону відповідача та інформація щодо підтвердження підписання Позичальником електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) Кредитного договору у формі електронного правочину, містяться у розділі «ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ» кредитного договору.
Відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» та Закону України «Про електронну комерцію», цей договір є укладеним в електронній формі. Шляхом обміну електронними повідомленнями в інформаційно-телекомунікаційній системі з використанням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Зокрема, Закон України «Про електронну комерцію» (стаття 3) визначає одноразовий ідентифікатор як алфавітно-цифрову послідовність, яка надсилається особі, що прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. При цьому, використання такого ідентифікатора, згідно з частиною 6 статті 12 цього ж Закону, прирівнюється за правовими наслідками до підписання договору у письмовій формі. Це означає, що електронний договір, укладений з використанням одноразового ідентифікатора, є обов`язковим для сторін і має ту ж юридичну силу, що й договір, підписаний власноручним підписом.
Таким чином, у даному випадку, оскільки договір був підписаний відповідачем, шляхом використання одноразового ідентифікатора А1992, це свідчить про волевиявлення відповідача на укладення правочину. Сам факт отримання та використання такого ідентифікатора підтверджує його згоду з умовами договору та зобов`язаннями, що з нього випливають.
Згідно з п.2.1. договору, кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування їх на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивачем надано, Повідомлення ТОВ "ПЕЙТЕК" про успішне перерахування коштів на суму 6900 гривень на платіжну картку клієнта 06.05.2024 о 12 годині 59 хвилин, маска картки № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 46004267. 
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина другастаття 11 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Позивач надав докази відступлення прав вимоги від первинного кредитора по Кредитному договору №7863384 від 06.05.2024.
27.11.2024, між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідно до чинного законодавства України, укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача.
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 23391 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить – 6900 гривень; заборгованість за відсотками становить – 10350 гривень; заборгованість за пенею становить - 6141 гривень.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем до суду надано не було, так як і не було надано власного розрахунку.
Із претензії ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» від 08 квітня 2025 року надісланої ОСОБА_1 , вбачається, що його повідомлено про те, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги відповідно до умов якого відбулося відступлення прав а вимоги за кредитним договором №7863384 від 06 квітня 2024 року та його обов`язок у строк до 30 травня 2025 року виконати зобов`язання перед позивачем.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини за укладеним договором, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Діджи Фінанс" є обґрунтованими.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.
Відповідно до ст.527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.
Суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Отже, позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення кредитного договору та договору факторингу, за яким він набув права вимоги первинного кредитора, та наявність заборгованості у ОСОБА_1 .
Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою умов договору, водночас, відповідачем, жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.
Так, п.15 та п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У свою чергу, представник позивача просить суд стягнути із відповідача суму заборгованості за пенею у розмірі 6141 гривень, яка, як вбачається із матеріалів справи, була нарахована у період воєнного стану в Україні. Натомість, враховуючи вищезазначені норми закону, суд вважає, що позичальник, тобто відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) пеню за таке прострочення, отже в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Так, судом задоволено позовні вимоги на 73,74% від заявлених (17250:23391х100).
Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст.133 та ст.141 ЦПК України та беручи до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 гривні, суд стягує з відповідача на користь позивача 1786 гривень 28 копійок, судових витрат на оплату судового збору, що пропорційно сумі задоволених позовних вимог.
Крім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 6000 гривень, на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025, акт про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом, детальний опис робіт (наданих послуг)від 31 березня 2025 року, виконаних адвокатом Білецьким Б.М. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості та додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 02.04.2025.
Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом правової допомоги, тому суд стягує з відповідача вищенаведені витрати.
Водночас процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч.6 ст.137 ЦПК України).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
За висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19 (постанова від 03.10.2018) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;
У справі №755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020) Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.
Відповідач жодних заперечень щодо заяви про відшкодування судових витрат та доказів неспівмірності заявлених позивачем витрат на правову допомогу або завищення їх розміру суду не надав.
Однак, з урахуванням п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, тієї обставини, що позовні вимоги задоволено частково (на 73,74 %), тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4484 гривень 40 копійок.
На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 76, 77, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за Кредитним договором №7863384 від 06.05.2024 у розмірі 17250 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесять) гривень, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 6900 (шість тисяч дев`ятсот) гривень; заборгованість за відсотками – 10350 (десять тисяч триста п`ятдесять) гривень.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", 6141 (шість тисяч сто сорок одну) гривню, заборгованості за пенею - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" судові витрати, судовий збір, в сумі 1786 (одна тисяча сімсот вісімдесять шість) гривень 28 копійок.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, код ЄДРПОУ:42649746.
Відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк