КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року м. Київ № 320/13240/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАНТЕРС" до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАНТЕРС" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 31.10.2023 № 000707-09.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки фактично порушення допущено не було, а також відповідачем було порушено порядок проведення фактичної перевірки за відсутності підстав. Для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків недостатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України (далі - ПК України), особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки. Крім того, податковим органом не досліджено у повному обсязі фактичні обставини даної справи та протиправно винесено оскаржуване рішення від 31.10.2023. Позивач зазначив також про те, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій, є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
У акті конкретно не зазначено, які саме дії позивача порушують дані норми, так, як всі алкогольні напої, реалізовані позивачем, мали відповідні марки акцизного податку, про що зазначено і в додатках до цього акту перевірки (вказано номери, серії марок акцизного податку), тобто, з них було сплачено акцизний податок у встановленому чинним законодавством порядку.
Разом із тим, в рішенні про застосування фінансових санкцій від 31.10.2023 № 000707-09 вказано, що перевіркою встановлено відносно позивача факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).
До суду від Головного управління Державної податкової служби у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, позаяк, відповідно до вступної частини акта № 0314929/09-01/42820301 від 29.09.2023 фактичну перевірку за направленням № 2990 і № 2991, які були вручені перед перевіркою в порядку встановленому законом, проводили головні державні інспектори Пузирко Ігор Віталійович і Ковальчук Ігор Анатолійович, які під час проведення перевірки встановили необхідність залучити інспектора іншого підрозділу, а саме Мазурика Романа Олеговича. На підставі направлення № 3024 про перевірку відповідно до наказу 1961-п від 20.09.2023 Головне управління ДПС у Волинській області проводило фактичну перевірку з 22.09.2023 ТОВ "ВАЙН ХАНТЕРС" Магазин «ОК ВАЙН», м. Луцьк, вул. В`ячеслава Чорновола буд. 5А, приміщення 181 тривалістю 8 діб за участю головного державного інспектора Головного управління ДПС у Волинській області Мазурика Романа Олеговича. До того ж, в основу проведення фактичної перевірки позивача податковим органом покладено саме п. п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Перевіркою встановлено порушення вимог: п. 1, 2 ст. 3 Закону від 06.07.1995 № 265. Для розгляну та прийняття відповідного рішення по виявлених порушеннях матеріали перевірки листом № 1414/7/03-20-09-01-07 надіслані до ГУ ДПС у м. Києві; абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481 та постанови Кабінету міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення провиготовлення, зберігання, продаж, марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електонних сигаретах» (Положення № 1251), п. 226.9 ст. 226 ПК України, а саме реалізація алкогольних напоїв без марок, акцизного податку.
Під час проведення фактичної перевірки, а саме перевіркою контрольних стрічок ПРРО в електронному вигляді наданих для перегляду, встановлено, що через ПРРО із фіскальним номером 4000445724 реалізовано відповідно до Додатків № 1 - 7 до акта перевірки алкогольні напої в асортименті з однією і тією ж маркою акцизного податку декілька раз, відповідно до фіскальних чеків перелік яких наведено в Додатках №1 - 7 до акту перевірки (з використанням лише однієї марки акцизного податку з реквізитами: АОКВ607305 2 рази, АПКН570806 2 рази, АОКВ607306 2 рази, АОКВ607304 2 рази, АОКВ607307 2 рази, АОКІ751732 2 рази, АСИП336199 2 рази, загальна вартість реалізованого товару становить 10577,83 грн, чим порушено вимоги п. 226.9 ст. 226 ПК України. Штрафна фінансова санкція становить 21135,56 грн, оскільки 200% вартості товару становить 21153,66 грн (10577,83 грн х 200%), що більше 17000,00 грн.
Також, 12.04.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем було пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, яке обґрунтовано тим, що згідно з п. 13 Порядку № 790 рішення про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено у місячний термін в установленому законодавством порядку, проте позовна заява про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 31.10.2023 № 000707-09 подана позивачем до суду 23.03.2024, що свідчить про пропуск процесуального строку звернення до адміністративного суду.
Розглянувши вказане клопотання, дослідивши його обґрунтування та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 1 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Слід звернути увагу на те, що позивач не погодившись із висновками акта перевірки, рішенням про застосування фінансової санкції подав скаргу до ДПС України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 09.02.2024 № 3335/6/99-00-06-03-02-06 залишила без змін рішення про застосування фінансових санкцій від 31.10.2023 № 000707-09, яке отримано товариством 16.02.2024, а звернення до суду відбулось 14.03.2024, тобто в межах встановленого процесуальним законом строку.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 22.09.2023 № 1961-п "Про проведення фактичної перевірки", з метою дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів відповідно до ст. ст. 20, 75, 80 ПК України наказано начальнику контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Волинській області Ношкалюк І. на підставі п. п. 80.2.5 п 80.2 ст. 80 ПК України забезпечити проведення перевірки ТОВ «Вайн Хантерс» (господарська одиниця, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Чорновола, 5А, приміщення 181, термін проведення перевірки: з 20.09.2023.
На підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 20.09.2023 № 1961-п було призначено та проведено фактичну перевірку ТОВ «ВАЙН ХАНТЕРС» та за результатами перевірки складено акт від 29.12.2023 № 03/14929/09-01/42820301.
У акті зазначено порушення законодавства, а саме: порушення вимог: п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265. Для розгляну та прийняття відповідного рішення по виявлених порушеннях матеріали перевірки листом № 1414/7/03-20-09-01-07 надіслані до ГУ ДПС у м. Києві; абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481 та Постанови № 1251, п. 226.9 ст. 226 ПК України, а саме реалізація алкогольних напоїв без марок, акцизного податку.
Відповідно змісту акта зазначено, що під час фактичної перевірки встановлено, що через програмний реєстратор розрахункових операцій із фіскальним номером 4000445724 реалізовано відповідно до додатків № 1-7 алкогольні напої з використанням однієї і тієї ж марки акцизного податку декілька раз. Даний перелік алкогольних напоїв описаний в додатках № 1-7 до акту перевірки (бланк 026166).
На підставі акта перевірки, ГУ ДПС у Волинській області 31.10.2023 було винесено рішення про застосування фінансової санкції № 000707-09. Підставою для винесення цього рішення відповідачем вказано встановлення факту реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.
Позивач не погодившись із висновками акта перевірки, рішенням про застосування фінансової санкції подано скаргу до ДПС України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 09.02.2024 № 3335/6/99-00-06-03-02-06 залишила без змін рішення про застосування фінансових санкцій від 31.10.2023 № 000707-09.
Позивач не погоджується з вказаним рішенням про застосування фінансової санкції та вважає, що останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
При вирішенні спору, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Також, п. п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п. п.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з п. п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законом обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Так, відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. Відповідно до п. 86.5 ст. 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених ст. 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд звертає увагу на правове формулювання п. 80.2 ст. 80 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. 
Водночас, запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.
У цій справі в основу проведення фактичної перевірки платника податків, відповідачем покладено підпункт 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України (правова підстава).
За приписами підпункту 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Водночас, норм ст. 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.
На переконання суду аналіз п .п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки, контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. 
Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.
Судом досліджено, що фактичну перевірку за направленням № 2990 і № 2991, які були вручені перед перевіркою в порядку встановленому законом, проводили головні державні інспектори Пузирко Ігор Віталійович і Ковальчук Ігор Анатолійович, які під час проведення перевірки встановили необхідність залучити інспектора іншого підрозділу, а саме Мазурика Романа Олеговича. 
На підставі направлення № 3024 про перевірку відповідно до наказу 1961-п від 20.09.2023, Головне управління ДПС у Волинській області проводило фактичну перевірку з 22.09.2023 ТОВ "ВАЙН ХАНТЕРС" Магазин «ОК ВАЙН», м. Луцьк, вул. В`ячеслава Чорновола буд. 5А, приміщення 181 тривалістю 8 діб за участю головного державного інспектора Головного управління ДПС у Волинській області Мазурика Романа Олеговича. 
В основу проведення фактичної перевірки позивача, податковим органом покладено саме п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. 
Перевіркою встановлено порушення вимог: п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265; абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481 та постанови Кабінету міністрів України від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положсння провиготовлення, зберігання, продаж, марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електонних сигаретах», п. 226.9 ст. 226 ПК України, а саме реалізація алкогольних напоїв без марок, акцизного податку.
Виходячи з наведеного, суд межах розгляду даної справи дійшов висновку, що наведені позивачем у позові обґрунтування порушення порядку призначення перевірки, не є такими, що об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами проведення фактичної перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого рішення.
Натомість, посилання позивача, що в наказі відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки, не заслуговують на увагу суду, оскільки у даному випадку, податковим законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу конкретизувати в наказі про проведення перевірки іншу інформацію.
Інші доводи, зокрема щодо протиправності призначення/проведення/фіксації фактичної перевірки не впливають на висновки суду.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначає Закон України 481 від 19.12.1995 Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (далі - Закон № 481) з наступними змінами та доповненнями у редакції спірних правовідносин).
Відповідно до норм абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.
За приписами п. п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
У відповідності до п. п. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
За правилами п. 226.1 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Згідно приписів п. 226.2 ст. 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.
Змістом п. 226.9 ст. 226 ПК України передбачено, що вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Згідно з п. 20 Положення № 1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4х10 міліметрів; горизонтальний - 4х20 міліметрів; діагональний -4x18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 17 Закону № 481 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000,00 грн.
Разом з тим, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону, визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок).
Пунктом 5 вказаного Порядку, передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Таким чином, з наведеного слідує, що суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог Закону № 481, ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв.
Слід зазначити про те, що склад правопорушення, за яке ст. 17 Закону № 481, передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Водночас, необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій, є наявність доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Суд зауважує, що кожна одиниця алкоголю повинна мати унікальну марку, а її штрих-код має бути зафіксований у фіскальному чеку при продажу, тому однакові номери акцизних марок у різних чеках, є підставою для накладення санкцій.
Під час проведення фактичної перевірки, а саме перевіркою контрольних стрічок ПРРО в електронному вигляді наданих для перегляду, встановлено, що через ПРРО із фіскальним номером 4000445724 реалізовано відповідно до Додатків № 1 - 7 до акта перевірки алкогольні напої в асортименті з однією і тією ж маркою акцизного податку декілька раз, відповідно до фіскальних чеків перелік яких наведено в Додатках № 1 - 7 до акту перевірки (з використанням лише однієї марки акцизного податку з реквізитами: АОКВ607305 2 рази, АПКН570806 2 рази, АОКВ607306 2 рази, АОКВ607304 2 рази, АОКВ607307 2 рази, АОКІ751732 2 рази, АСИП336199 2 рази, загальна вартість реалізованого товару становить 10577,83 грн, чим порушено вимоги п. 226.9 ст. 226 ПК України. 
Доказів протилежного, а також на спростування встановлених контролюючим органом порушень в акті та його додатках порушень, стороною позивача не надано.
Відповідно до абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 за виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, або з підробленими марками акцизного податку передбачені штрафні санкції в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 170 00,00 грн.
Штрафна фінансова санкція становить 21135,56 грн, оскільки 200% вартості товару становить 21153,66 грн (10577,83 грн х 200%), що більше 170 00,00 грн.
Щодо посилання позивача на те, що у разі наявності у фіскальних чеках однакових реквізитів марок акцизного податку, може статися, через те, що при наклеюванні марок акцизного податку на пляшку, марка може зминатися або іншим чином деформуватися, що перешкоджає касиру внести до розрахункового документу вірний номер марки акцизного податку, суд зазначає що такі доводи є безпідставними, не спростовують суті встановленого порушення, при цьому, що за нормами чинного законодавства, пошкодження, що унеможливлює зчитування штрих-коду або даних марки, прирівнюється до продажу немаркованої продукції, що тягне за собою штрафи та відповідальність.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що ГУ ДПС у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають. 
Відповідачем під час розгляду даного спору було доведено правомірність висновків акта перевірки та прийнятого на підставі його висновків рішення.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,  
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЙН ХАНТЕРС" до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.