ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/384/26 Справа № 175/16671/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лютая Г. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 березня 2026 року Кривий Ріг 

12.03.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції при секретарі судового засідання Шевченко В.В., судового розпорядника Мінєєвої А.В., апеляційну скаргу захисника Клочкової А.О. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
за участю захисника (в режимі ВКЗ)    Рвачова О.О. 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Клочковою А.О., яка в апеляційній скарзі:
- вважає, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню;
- зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, та після психологічного тиску на нього з боку працівників поліції відмовився від огляду на стан сп`яніння, пізніше вимагав відвезти його до лікарні, що є порушенням порядку огляду на стан сп`яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП;
- зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, погоджувався на проходження огляду на стан сп`яніння, проте працівниками поліції було вимкнено камеру і шляхом психологічного примусу і погроз щодо затримання і доставки до відділу поліції, а також евакуації ТЗ до штрафмайданчику, змушений був відмовитись від проходження огляду;
- вказує. що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, тому такий від стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом, не міг бути до нього застосований;
- зазначає, що відеозапис є неповним, тому не може бути визнаний допустимим доказом у справі відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 від 18.12.2018р.; 
- вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про формальне складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- наголошує, що суд першої інстанції розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_1 , перейняв на себе функцію обвинувачення, що є порушенням вимог ст. 6 ЄКПЛ;: 
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином до судового засідання не прибув, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Рвачов О.О., перешкоди для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відсутні. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Рвачова О.О., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 04.03.2025 приблизно о 21:05 у м. Краматорськ по вулиці Михайла Петренка біля буд. 77 керував транспортним засобом мопедом «viper storm 50» днз. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Таким чином водій порушив п.2.5 ПДР. 
В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав сукупність доказів, якими є протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, направлення, та, зокрема, дослідив відеозапис, який містить фіксування обставин, які узгоджуються з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення. 
За висновком суду першої інстанції відеозапис та письмові матеріали справи є достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проведений працівниками поліції відеозапис містить фіксування відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Крім того суд зазначає, що ОСОБА_1 на відеозаписі повідомив "да я, винен" о 21:39 год. та "був не прав" о 21:40 год. вочевидь нечіткою мовою та на протоколі вказав теж саме "був не правий". 
Суд першої інстанції дослідив заперечення сторони захисту, що ОСОБА_1 був спочатку згоден, але після погроз відмовився від огляду, а потім просив пройти огляд в лікарні, на що отримав відмову, що відео не є безперервним та водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, та все зазначене є порушеннями процедури огляду на стан сп`яніння, а тому провадження підлягає закриттю, та вважав їх неспроможними, навівши в оскаржуваній постанові мотиви такого рішення.
Зокрема, суд першої інстанції не встановив порушень працівниками поліції фундаментальних прав і свобод водія ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а мотиви прийняття доказів, які містять матеріали справи про адміністративні правопорушення, та відкидання доводів сторони захисту такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом 04.09.2025р., факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом, підставою зупинки транспортного стала ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» - керування транспортним засобом без шолому, що також підтверджено відеозаписом. 
Склад адміністративного правопорушення в діях  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП утворила його відмова від законної вимоги працівника поліції від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом, загальний стан ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції не викликає сумніву у законності вимог огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме явні ознаки млявої мови та порушення координації рухів, що підтверджується його особистими нечіткими поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення. 

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнятою поверхово, без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, без дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, є неспроможними. 

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, та після психологічного тиску на нього з боку працівників поліції відмовився від огляду на стан сп`яніння, пізніше вимагав відвезти його до лікарні, що є порушенням порядку огляду на стан сп`яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП є також безпідставними та спростовуються відеозаписом, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, погоджувався на проходження огляду на стан сп`яніння, проте працівниками поліції було вимкнено камеру і шляхом психологічного примусу і погроз щодо затримання і доставки до відділу поліції, а також евакуації ТЗ до штрафмайданчику, змушений був відмовитись від проходження огляду, є також неслушними, оскільки не підтверджені доказами.
Більш того, не можливо вважати дії працівників поліції у формі затримання і доставки до відділу поліції психологічний примус і погрози скільки вказане безпосередніми повноваженнями поліції відповідно до ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» 

Доводи апеляційної скарги захисника, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, тому такий від стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом не міг бути до нього застосований є неспроможними, оскільки право ОСОБА_1 на керування транспортним засобом встановлено працівниками поліції у застосунку «Дія», що підтверджено відеозаписом. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис є неповним, тому не може бути визнаний допустимим доказом у справі відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 від 18.12.2018р., є також неслушними, оскільки відеозапис відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, а саме фіксує процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про формальне складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є також неслушними, оскільки незазначення про це в матеріалах справи не спростовує вказаної обставини, оскільки КУпАП не визначає процесуального закріплення такої дії. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_1 , перейняв на себе функцію обвинувачення, що є порушенням вимог ст. 6 ЄКПЛ, є також безпідставними, оскільки ОСОБА_1 реалізував своє право на участь судовому засіданні, був представлений двома захисниками Ігнатовим Є.С. та Клочковю А.О., захисник Клочоква А.О. приймала участь у судовому засіданні в суді першої інстанції. 

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Клочкової Аліни Олександрівни в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.11.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя