Справа № 442/1275/26
Провадження №3/442/347/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

03 березня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління міністерства юстиції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,
за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, -
в с т а н о в и л а :
З протоколу про адміністративне правопорушення №1 від 09.02.2026 вбачається, що ОСОБА_1 не сплатив аліменти згідно виконавчого листа №2-262, виданого 28.04.2010 Турківським районним судом на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 31.12.2025 та згідно якого станом на 14.11.2025 заборгованість становить 258276,57 грн.
ОСОБА_1 свою провину у вчиненому визнав частково і пояснив, що він і його мати постійно перераховували колишній дружині аліменти на дитину, проте, такі кошти не зараховані в рахунок заборгованості. У нього тяжке матеріальне становище, у нього троє дітей, одна дитина померла. Просить суворо не карати. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.
Диспозицією ч. 1 статті 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується :
- протоколом про адміністративне правопорушення №1 від 09.02.2026, згідно якого ОСОБА_1 не сплатив аліменти згідно виконавчого листа №2-262 на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 31.12.2025 та згідно якого станом на 14.11.2025 року заборгованість становить 258276,57 грн.; 
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.02.2026, згідно яких ОСОБА_1 пояснив, що не сплачує аліменти, у зв`язку з відсутністю роботи;
- розрахунком заборгованості за виконавчим провадженням №19138407 від 31.12.2025, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 становить 258276,57 грн.
- постановою державного виконавця Паращак М.Т. про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2020;
- заявою ОСОБА_3 про прийняття до виконання виконавчого листа від 28.04.2010.
Враховуючи наведене вище та вивчивши матеріали справи, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпАП України, оскільки ОСОБА_1 не вжив заходів щодо сплати аліментів, вважаю за доцільно застосувати до нього вид адміністративного стягнення передбаченого даною статтею.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
На виконання вимог ст.33КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір.
Керуючись ст. ст. 40-1, 221, 283 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт.
Стягнути з  ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.
Суддя        Курус Р.І.