Справа № 345/3399/25 
Провадження № 22-ц/4808/554/26 
Головуючий у 1 інстанції Сирко Й. Й. 
Суддя-доповідач Мальцева 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Мальцевої Є.Є.
суддів: Луганської В.М., Девляшевського В.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тулика Івана Івановича на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Попович Олександра Василівна, про розірвання спадкових договорів та скасування заборони відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання спадкових договорів та скасування заборони відчуження нерухомого майна.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона уклала з відповідачем спадкові договори від 08.12.2015 року, предметом яких були: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,1000 га, що знаходиться за адресого: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий помер земельної ділянки: 2610400000:41:012:0060, земельна ділянка площею 0,0431 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий помер земельної ділянки: 2610400000:41:012:0061. 
Відповідач взяті на себе зобов`язання за спадковими договорами не виконує, фактично одразу після укладання спадкових договорів виїхав за межі України і з того часу проживає закордоном, жодної допомоги не надає. Крім того, участі в житті позивачки не приймає та не здійснює утримання в належному стані нерухоме майно, що було предметом спадкових договорів. 
Просила розірвати спадковий договір від 08.12.2015 року, укладений між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Попович О. В., зареєстровано в реєстрі за No1786, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати заборону відчуження нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . накладену приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Попович О. В., зареєстровану в реєстрі за №1787 та внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про обтяження № 12421577; розірвати спадковий договір від 08.12.2015, укладений між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Попович О. В., який зареєстровано в реєстрі за №1789, предметом якого є земельна ділянка площе 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий помер земельної ділянки: 2610400000:41:012:0060; скасувати заборону відчуження земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 2610400000:41:012:0060, накладену приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Попович О. В., зареєстровану в реєстрі за N 1790 та внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про обтяження №12422813; розірвати спадковий договір від 08.12.2015, укладений між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Попович О. В., який зареєстровано в реєстрі за №1792, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0431 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий помер земельної ділянки: 2610400000:41:012:0061; скасувати заборону відчуження земельної ділянки, площею 0,0431 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 2610400000:41:012:0061, накладену приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Попович О. В., зареєстровану в реєстрі за Nl793 та внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про обтяження N 12424920.

21.01.2026 року представник відповідача адвокат Тулик І.І. звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України повідомивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивачка у справі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . 
21.01.2026 року представник позивачки адвокат Онофришин В.О. подав клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на смерть позивачки, ставить питання про повернення сплаченого судового збору у сумі 7 267,20 грн.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача Тулика І.І. про закриття провадження у справі відмовлено.
Клопотання ОСОБА_3 , який був представником позивачки ОСОБА_2 , про закриття провадження у справі та повернення судового збору повернуто.
Зупинено провадження в цивільній справі № 345/3399/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Попович О.В., про розірвання спадкових договорів та скасування заборони відчуження нерухомого майна - до залучення до участі в справі правонаступників померлої позивачки.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Тулик І.І. безпосередньо до апеляційного суду подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року скасувати та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про зупинення провадження у справі до залучення правонаступників не врахував, що наявна інформація про смерть позивача у справі, в якій правонаступництво є неможливим, тому суд був зобов`язаний закрити провадження, а не зупиняти його. Незаконне зупинення призводить до правової невизначеності та безпідставного розгляду справи. Вказує, що предметом розгляду даної справи є договірні правовідносини, які нерозривно пов`язані з спадкодавцем, тобто належать до особистих немайнових прав, тому не допускають правонаступництва. Таким чином, у випадку смерті позивачки необхідно закрити провадження у справі. 

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14 (щодо зупинення провадження у справі), 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступного.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у липні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання укладених нею спадкових договорів (а.с.1-8).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла (а.с.71).

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_2 за життя подала позов як відчужувач за спадковими договорами від 08.12.2025 про розірвання цих договорів, однак померла після відкриття провадження у справі. Спірні правовідносини допускають правонаступництво, а правонаступником позивачки у вказаній справі можуть бути її спадкоємці. Відтак, необхідно зупинити провадження у вказаній цивільній справі до залучення до участі в справі правонаступників померлої ОСОБА_2 ..

Перевіривши справу, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Встановлено, що предметом розгляду справи є розірвання спадкових договорів та скасування заборони відчуження нерухомого майна
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі статтею 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (стаття 1304 ЦК України).
Набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття (стаття 1305 ЦК України).
Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача (стаття 1308 ЦК України).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Встановлено, що ОСОБА_4 як відчужувач за спірним спадковим договором звернулася до суду з позовом про розірвання спадкових договорів 02 липня 2025 року (а. с. 1-8 ), провадження у справі за її позовом відкрито 04 липня 2025 року (а. с. 39), тобто ще за життя останньої, а факт смерті позивача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах.
Із цих самих підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що спірні правовідносини мають особистий характер й не допускають правонаступництва.
Спадковий договір є особистим за своєю правовою природою та нерозривно пов`язаний із його сторонами - відчужувачем і набувачем. Саме ці особи мають виключне право ініціювати його розірвання в судовому порядку відповідно до статті 1308 ЦК України.
Спадкоємці відчужувача не мають права самостійно звертатися до суду з позовом про розірвання спадкового договору, оскільки не є його сторонами. Вони можуть лише реалізовувати інші способи захисту своїх прав, зокрема шляхом подання позовів про відшкодування витрат (глава 83 ЦК України).
Однак, у разі, коли відчужувач подав позов про розірвання спадкового договору за життя, але помер до завершення розгляду справи, спірні правовідносини допускають процесуальне правонаступництво. У такому випадку суд зобов`язаний залучити правонаступника (спадкоємця) до участі в справі на підставі статті 55 ЦПК України.
Практика Верховного Суду (постанова від 10 вересня 2025 року справа № 456/3467/21) підтверджує допустимість правонаступництва у справах про розірвання спадкового договору, якщо позов поданий самим відчужувачем.
При цьому у разі смерті відчужувача після подання ним позову про розірвання спадкового договору провадження у справі має бути продовжене із залученням правонаступника, що відповідає сталим підходам Верховного Суду та принципам ефективного правосуддя у справах (постанови від 03 вересня 2021 року (справа № 263/16438/19, провадження № 61-8959св21), від 10 листопада 2021 року (справа № 643/4873/20, провадження № 61-9342св21), від 22 квітня 2024 року в справі № 456/350/22 (провадження № 61-986св24)).
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскарженої ухвали. При зупиненні провадженні у справі, судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Тулика І. І. задоволенню не підлягає.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати відносяться на рахунок апелянта.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тулика Івана Івановича залишити без задоволення.
Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 17 березня 2026 року.

Судді      Є.Є. Мальцева
В.А. Девляшевський 
В.М. Луганська