ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року	Справа № 495/3103/26	
 	Номер провадження 3/495/1006/2026	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполь Донецької області, місце служби та посади: начальник групи пудблічних зкупівель, капітан 3-го рангу, військової НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 172-15 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
16.04.2026 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли від Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону протокол про адміністративне правопорушення №17-2026 СП від 15.04.2026 з доданими до них матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст 172-15 України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що начальник групи публічних закупівель НОМЕР_2 загону морської охорони, капітан 3 рангу ОСОБА_2 , 28.03.2026 о 09:53, недбало ставлячись до військової служби, порушивши вимги ст.ст.11, 12, 16 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст 1-4 ЗУ «Про Дисципланарний статут Збройних Сил України» та п. 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, самовільно залишив територію НОМЕР_2 загону морської охорони розташованого в АДРЕСА_2 про що не доповів командиру, та перебував за межами частини до 07:40 год. 29.03.2026, тобто у період з 09:53 28.03.2026 до 12:00 28.03.2026 не виконував обов`язки начальника групи публічних закупівель, військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), вчинивши тим самим військове адміністративне правопорушення , передбачене ч. 2ст 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене у період дії в державні особливого періоду.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є розписка про повідомлення дату та місце слухання справи.
Також в матеріалах справи заява, згідно якої просив справу розглянути без його участі, свою вину визнає.
З огляду на наведене, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи, суддя доходить до наступного висновку.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Частиною 1 ст.172-15 КУпАП пердбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частина 2 ст.172-15 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
Законом України від 14.01.2026 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статтіпопередніх Указів Президента строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, тобто до 4 травня 2026 року.
Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Рішень про закінчення особливого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні до теперішнього часу.
У відповідності до вимог ст.ст.11, 16, 37,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 N?548-XIV та ст.4 (Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 N?551-XIV ОСОБА_1 повинен свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів, начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою Вітчизну й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Крім того, згідно п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Відповідно до ст.ст 1,4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.
Стаття 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, регламентує, що солдат зобов`язаний: у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.
У статті 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» надано роз`яснення терміну особливий період, яким є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно з частиною 8 статті 4 Закону України № 343-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Крім того, 24 лютого 2022 року набрав чинності Указ Президента України № 29/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію». Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, та станом на теперішній час не скасований та діє на всій територій України.
Відповідно до ст. 1 Закону України №389VІІІ від 12 травня 2015 року «Проправовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії №17-2026/СП від 15 квітня 2026 року, посадової інструкції начальника групи публічних закупівель (ВОС-8503003, 2502003)(затверджено наказ НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 18 вересня 2025 року № 18-ОД), довідці розпорядку дня офіцерів, військовослужбовців, рядового складу та працівників відділів, служб, відділень, груп управління НОМЕР_2 загону морської охорони (до наказу 23 загону морської охорони «Про організацію служби військ у НОМЕР_2 загону морської охорони у 2026 році» від 26.12.2025 року №2025-АГ), актом службового розслідування.
Так з матеріалів встановлено, що з31.03.2015 ОСОБА_3 проходить військову службу, з 09.04.2021 призначений на посаду: начальника групи публічних закупівель, військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 загін морської охорони ДПСУ), капітан 3-го рангу.
Таким чином, на ОСОБА_1 , як на начальника групи публічних закупівель, військової частини НОМЕР_3 покладаються організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-13 КУпАП та ст.425 КК України він являвся військової службової особою – суб`єктом правопорушення передбаченого ст 172-15 КУпАП.
Згідно розпорядку дня офіцерів, військовослужбовців старшинського, рядового складу та працівників відділів, служб, відділень, груп управлінь 23 загону морської охорони, затвердженого наказом 23 загону морської охорони "Про організацію служби військ у НОМЕР_2 загоні морської охорони у 2026 році" від 26.12.2025 №2028-АГ початок робочого дня 28.03.2026 розпочався о 08:00 год. та тривав до 28.03.2026 12:00 год.
Службовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2026 о 09:53 год. під час виконання службових обов`язків ОСОБА_1 вийшов з території НОМЕР_2 загону морської охорони та перебував за її межами до 07:40 год. 29.03.2026.
Про залишення місця несення служби ОСОБА_1 командиру НОМЕР_2 загону морської охорони не доповів.
Відтак своїми діями ОСОБА_1 порушив військову дисципліну та не виконував покладені на нього службові обов`язки визначені зокрема його посадовою інструкцією та розпорядок дня офіцерів, військовослужбовців старшинського, рядового складу та працівників відділів, служб, відділень, груп управлінь 23 загону морської охорони, чим завдав шкоди службі.
Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, зокрема і щодо погіршення самопочуття, суду не надано.
З огляду на вищезазначене суддя приходить до переконання, що в діях військовослужбовця ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
Згідно зі ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, судом не встановлені.
Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення вважаю за можливе застосувати до військовослужбовця адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (міснадцять тисяч) гривень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно п. 12 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Так як ОСОБА_1 є військовослужбовцем, він підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ч.3 ст.172-11, ст. ст. 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Звільнити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п.12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Згіднозі ст.308 КУпАП – у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307цього Кодексу,постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя           Ірина БРАТКІВ