Справа № 275/948/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року с-ще Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючої судді Данилюк О. С.
за участю секретаря судового засідання Марієвської Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у с-щі Брусилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Єврокредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.07.2021 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір № TDВ.2021.0010.20365 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява-Договір. Відповідно до умов кредитного договору банк на підставі отриманої від клієнта заяви відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово - кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. На поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії. Спосіб надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на коточному рахунку клієнта (п. 3 Паспорту споживчого кредиту). Банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії (п. 4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору). Крім того, у індивідуальній та публічній частинах кредитного договору сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у п. 4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору сторони узгодили конкретні умови, на яких відбувалось кредитне обслуговування банком рахунку клієнта, зокрема: розмір ліміту кредитної лінії; тип та розмір процентної ставки за користування кредитом, зокрема, на пільговий період (у разі його наявності); розмір обов`язкового мінімального платежу; строк сплати обов`язкового мінімального платежу; орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом. У подальшому Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку позичальника станом на 03.09.2024 року у позичальника сформувалась заборгованість перед банком, що складається з: заборгованості за кредитом - 9 844, 48 грн., заборгованості по сплаті відсотків – 17 106, 99 грн.
03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. 
Отже, новий кредитор ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором TDВ.2021.0010.20365від 19.07.2021, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами, в тому числі за кредитним договором № TDВ.2021.0010.20365 від 19.07.2021, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 .
Позивач зазначив, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги 03.09.2024 року. У свою чергу, ані ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ані ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № TDВ.2021.0010.20365 від 19.07.2021в загальному розмірі 26 951, 47 грн., сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 11 200 грн.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2025 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання (головуючий суддя Миколайчук П.В.).
При цьому у зв`язку з призначенням головуючого судді на посаду судді Житомирського апеляційного суду та повторним автоматизованим розподілом вказаної цивільної справи, остання надійшла в провадження судді Данилюк О.С. та ухвалою судді від 29.12.2025 року згідно з абз. 2 ч. 12 ст. 33 ЦПК України розгляд вказаної цивільної справи було продовжено за правилами спрощеного позовного провадження та по справі було призначено судове засідання. 
В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК Єврокредит» не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явилась, надіслала до суду пояснення, за змістом яких позовні вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» не визнала. Так, вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують рух коштів за кредитним договором, зокрема, первинних бухгалтерських документів та банківських виписок за весь час виконання договору. Вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором внутрішнім документом, не підтвердженим первинним доказами. Просила відмовити у стягнення з неї комісії, а у разу встановлення заборгованості, зменшити її розмір до фактичного та належно доведеного або відмовити у позові через недоведеність заявлених вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».
Відповідно до статті 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми.
Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2021 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір № TDВ.2021.0010.20365 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява-Договір.
При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У заяві-договорі № TDВ.2021.0010.20365 сторони погодили і відповідачка своїм підписом підтвердила, що ця заява – договір, договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками (в тому числі, тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний договір, істотні ум якого можуть міститися як у цьому тексті так і в інших частинах Договору (п. п. 1 п. 11 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору). Також відповідачка своїм підписом підтвердила, що з усіма умовами договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua.ra/aбомережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлена та згодна (п. п. 3 п. 11 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору).
За умовами п. 8 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору він набирає чинності з моменту підписання Заяви - Договору та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна із Сторін не заявить про його розірвання, цей Договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій Договору є необмежною(а.с. 45-46).
Відповідно до умов кредитного договору банк на підставі отриманої від ОСОБА_1 заяви відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово - кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи, що підтверджується довідкою про відкриття рахунків (а.с. 44). 
На поточний рахунок у гривні банк надав відповідачці кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії. Спосіб надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку клієнта (п. 3 Паспорту споживчого кредиту). Банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії (п. 4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору). 
Крім того, у індивідуальній та публічній частинах кредитного договору сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів,у тому числі, у п. 4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору сторони узгодили конкретні умови, на яких відбувалось кредитне обслуговування банком рахунку клієнта, зокрема: строк кредиту - 12 місяців, розмір ліміту кредитної лінії – до 200 000 гривень; тип та розмір процентної ставки за користування кредитом, зокрема, на пільговий період протягом 62 днів у розмірі 0,0001%, базова ставка – 56% річних; розмір обов`язкового мінімального платежу – 5% від використаного доступного ліміту; строк сплати обов`язкового мінімального платежу – передостанній робочий день місяця, в якому здійснюється розрахунок/нарахування обов`язкових платежів клієнта за відповідний звітний період; орієнтовну реальну річну процентну ставку - 87,3% та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом – 273 293 грн. Також сторонами погоджені наслідки прострочення виконання зобов`язання, а саме встановлено процентну ставку у 80% річних від простроченої суми за весь період прострочення, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 19.07.2021 року були відкриті рахунки в АТ «МЕГАБАНК» № НОМЕР_1 (гривня) зі встановленим кредитним лімітом у 32 720 грн., а також у доларах США та Євро №№ 2620184005790, НОМЕР_2 , та видав картку міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL GOLD REWARDS (неперсоніфіковану) № НОМЕР_3 (а.с. 45-46).
З виписки руху коштів по картці за період з 19.07.2021 року по 02.12.2022 року (а.с. 51-60) та за період з 03.12.2022 по 03.09.2024 року (а.с. 34-40) по вказаному рахунку вбачається, що ОСОБА_1 активно користувалась кредитною (платіжною) карткою, тим самим підтверджував свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту (а.с. 15-18).
Суд зауважує, що виписка з банківському рахунку є належним доказом, оскільки відображає рух коштів та доводить активне користування відповідачкою кредитними коштами та неналежне виконання нею своїх обов`язків з погашення кредиту.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20.
Згідно розрахунку позивача у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 03.09.2024 року складає 26 951, 47 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 9 844, 48 грн., заборгованість за відсотками, в тому числі простроченими – 17 106, 99 гривень (а.с. 11). Вказаний розрахунок заборгованості також підтверджується відомостями з виписки з банківського рахунку відповідачки (а.с. 34-40, 51-60).
Також судом встановлено, що 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким новий кредитор ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № TDВ.2021.0010.20365 від 19.07.2021, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 (а.с. 15-19, 48).
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № TDВ.2021.0010.20365 від 19.07.2021, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 (а.с. 13-14, 49).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість, що виникла у зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання, у загальному розмірі 26 951 гривня 47 копійок.
Крім того у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.
Щодо заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На думку суду, понесені позивачем витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в розмірі 11 200 грн. підтвердженні наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема, ксерокопією договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Єврокредит`та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» з додатками, в тому числі вартістю та розрахунком послуг, актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги (а.с. 26-31, 61-62), тому вважає за необхідне їх стягнути з відповідачки в повному обсязі, враховуючи відсутність клопотання відповідачки про зменшення суми таких витрат.
На підставі викладеного, ст.ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76, 89, 141, 258, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Єврокредит» (ЄДРПОУ 40932411, місце реєстрації юридичної особи: 49001, м. Дніпро, вул. Ушинського, 1, офіс 105) заборгованість за кредитним договором № TDВ.2021.0010.20365 від 19.07.2021 року в загальному розмірі 26 951 гривня 47 копійок, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 11 200 гривень, а всього 40 573 (сорок тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 87 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

  СУДДЯ	  О.С. Данилюк