ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
 
Єдиний унікальний №317/3451/25 Головуючий в 1 інст. Качан А.В.
Провадження №33/807/579/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 8 жовтня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 8 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір. 
Не погоджуючись із вказаною постановою судді, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
При цьому підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що участі в розгляді справи він не приймав, про існування оскаржуваної постанови дізнався в січні 2026 року, після чого звернувся до суду з заявою про видачу копії оскаржуваної постанови, яку отримав 26 січня 2026 року.
Суддею апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу серії ЕПР1 № 379545 від 2 липня 2025 року та розгляд даної справи в Запорізькому районному суді Запорізької області, про час та місце судових засідань ОСОБА_1 повідомлявся засобом поштового зв`язку на зазначену ним адресу в протоколі про адміністративне правопорушення, яка збігається із адресою, вказаною ОСОБА_1 в апеляційній скарзі. Однак, поштові конверти із судовими повістками повернулися суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд даної справи в Запорізькому районному суді Запорізької області, а отже мав цікавитися її рухом.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою про видачу копії оскаржуваної постанови, однак для її отримання з`явився до суду лише 26 січня 2026 року. 
Разом із цим ОСОБА_1 , навіть з урахуванням отримання ним 26 січня 2026 року копії оскаржуваної постанови, склав апеляційну скаргу та звернувся до суду із нею лише через 14 днів - 9 лютого 2026 року. При цьому, поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку не навів.
Отже, наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження, з урахуванням тривалості пропущеного строку на апеляційне оскарження, не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Таким чином, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації  ОСОБА_1 прав на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст. 294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, апелянтом не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.
З урахуванням вказаного, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 8 жовтня 2025 року.
Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 8 жовтня 2025 року, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     Рассуждай В.Я.
Дата документу  Справа № 317/3451/25